_ 81 



og forlænges tilbage, heil ned i Struben under Nakkeleddet, og Uen-Ganen voxer efter og 

 forlænges ud i Ganesejlets oprindelige Plads, med Plader fra Ganeben og Vingeben. Det 

 bageste Tungebensborn bliver stærkt paavirket af Ganesejlets Forlængelse; dets ovre Rand 

 støder nemlig til Svælgets Side dér, hvor Ganesejlets Forlængelse har sin Tilheftning, og 

 hvor ogsaa et af Flagene af .V stylopliaryngeus fæster sig; det bageste Tungebensborn breder 

 sig derfor foroven, og øverst og bagest voxer det ud i en lang tynd Bruskstilk, der strækker 

 sig tilbage i Svælgets Sidevæg"^). Paa Grund af sin Forbindelse med det bageste Tunge- 

 bensborn bliver Skjoldbrusken omformet, idet dens Side-Del spaltes i to Grene, af hvilke 

 den forreste beholder Forbindelsen med det bageste Tungebensborn , mens den bageste 

 beholder Forbindelsen med Kingbrusken. 



Baade hos Omithorhynchus og hos Eclndna findes endnu andre Ejendommeligheder, 

 der neppe ere oprindelige. — Ligesom hos Svin og flere andre Hovdyr ere Ryghvirvlernes 

 Nerveaabninger, Foramiva intervertebratia, helt indesluttede i Ilvirvelbuerne; hvad der frem- 

 kalder Afvigelsen fra det sædvanlige, er ikke klart. — Ribbensbruskene, især de bageste, 

 ere ganske usædvanlig stærke, udbredte og forbenede. — Hannens Spore og Spore-Kirtel 

 hore ogsaa til de endnu ikke nærmere oplyste Forhold. 



Ornithorliynclius er den af de nulevende Mouotremer, der i det hele staar paa det 

 laveste Trin. Som Graver er den betydelig mindre uddannet end Echidna. Haanden er 

 forholdsvis smal og Neglene forholdsvis svage. Laiissumts dorsi og Teres major have vel 

 bredt deres Fæste ned langs Overarmsbenet , men have dog ikke naaet dets nedre Ende; 

 Latissimus dorsi er iøvrigt kun lidt afvigende fra det sædvanlige, og M.dorsiepitrochlearis 

 er ikke helt udskilt fra Teres major. De fleste andre af Forlemmets Muskler ere svagere, 

 mest iøjnefaldende er det for Mm. biceps, brachialis internus, supinator, Jiexor carpi radialis, 

 flexor digitorum communis , flexor carpi ulnaris, pronaior teres, extensor digitorum communis, 

 abductor polUcis lorrgus og extensor carpi ulnaris. Ovei'armsben , Radius og Ulna ere be- 

 tydelig spinklere. Mellemhaandsben og Fingerled have mere af deres oprindelige Længde- 

 forhold og ere i mindre Grad omformede til at være Neglenes Bærere; de sædvanhge 37«?. 

 inierossei findes. Tæernes Negle ere meget svagere. Hoftebenet er mindre fast forenet 

 med Bækkenhvirvlerne. Nogle af Baglemmets Muskler have et mere oprindeligt Præg: 

 Soleus ere ikke udskilt fra Gastrocnemius; Fopliteus er forholdsvis svag; Extensor digitorum 

 profundus findes; Tibialis anticus udspringer som sædvanlig udenfor Crista tibiæ; Inierossei 

 pedis ere anselige. Hæl-Leddet har beholdt sit Præg som væsenlig Hængsel-Led og synes 

 at være meget oprindelig formet; det har en paafaldende Lighed med Leddet mellem Under- 

 arm og Haandrod; Astragalics har foroven to Ledruller, hvis Ledflader ere skilte ved en 

 langsgaaende dyb Baandfure, hvori en Fortsættelse af Baandet mellem Tibia og Fibula 

 fæster sig; den indre Ledrulle glider mod Tibia, den ydre mod Fibula i en Ledskaal, der 

 er fælles for Calcaneus. — Nogle af Halsmusklerne ere noget mindre usædvanlige , hvad 



E Museo Lundii. 2. II. 1 1 



