89 



9) Prc. fijmpanicus fia Ala magna slutter til Prc.jugula/ris. 

 Phalaiiffistidæ, 



Pse udocliirini: Pseudochii'us. Pctaiirista. 



Plialangistini: Phalanglsta, Tiicluirus. Gymnohclideus, Pctaui'us, Distocchurus. Acro- 



liales , Daclylopsila , Diomicia, Tarsipes, Tritlis, Hvpsipryinnodoii, 



Ilypsipijniiuis, Deiidrolagus, Macropus. 



I Form af Stamtræ: 



Phalangistidæ. 



Peromelidæ. Phascolarctida. 

 Dasytiridce. I ^^ 



^~~~ -DiddphyidcB. --'''^ 



Didelphyidæ. De væsenlig: oprindeligste af de kjendte ægte Pungdyr ere Didel- 

 pliyiderne. Som Arv fra lavtstaaende Monotremer have de beholdt liere Fortænder end der 

 findes hos andre Pungdyr, fem ovre og fire nedre. Deres Uddannelse i Klatring er for- 

 holdsvis ikke særlig stærk, og ellers ere de kun meget lidt uddannede i særlige Retninger. 

 1 et Par Henseender staa dog allerede de laveste kjendte Didelphyider paa et mindre 

 oprindeligt Trin end forskjellige af de andre ægte Pungdyr. Den mellemste yderste Spids 

 paa de øvre bredformede Kindtænder er ikke den største, hvad den endnu kan være hos 

 Dasyurider. Stapes har Form som Stigbøjle; hos Dasyurider, Peromelider, Phascolarctider 

 og de laveste Phalangistider er den endnu stilkformet. 



De nulevende Slægter, Gryniæomys, Philander, Didelphys, Chironectes og Hemiurns 

 (se foran Side 9 o. f.), staa hverandre meget nær. Den uddøde tertiære europæiske og nord- 

 amerikanske Slægt Perntheriiim*^), der kjendes efter Kjæber, Lemnieknogler og endogsaa 

 efter et næsten helt Skelet, ligner Grymæomys saa meget, at det egenlig er tvivlsomt, om 

 det er en egen Slægt. 



Didelph yidæ. 



I) Bageste af de tre yderste Spidser paa de ovre bredformede Kindlænder veludviklet. 

 Grymæomys, Perotherlum, Philander. 

 II) Bageste af de tre yderste Spidser paa de ovre bredformede Kindtænder vantreven. 

 Didelphys, Chironectes, Hemiurus. 



(Til Didelphyidernes Familie eller til Familier, der staa nær ved den, hore muligvis 

 nogle uddnde Dyr fra Patagonien og andre Steder i det sydligste Syd-Amerika^^), kjendte 

 efter Kjæbestykker, næsten udelukkende Underkjæber, fundne i tertiære Lag. Endnu kjendes 

 de kun .saa løselig, at enhver Dom over dem er usikker; det er ikke engang vist, at alle 

 de paagjeldende Former ere Pungdyr. Nogle af de opstillede Slægter, som Prodidelphys 

 og Eodidelphys , slutte sig sikkert saa nær til de nulevende Didelphyide-Slægter, at deres 

 Selvstændighed maaske er tvivlsom. Nogle, som Prothylacinus og tiere, have Kindtænder, 



E Museo Lundii. 2. U. 12 



