92 



(Dasyuridæ.) 

 øvre Fortand er bleven stor, endnu større end lios Sarcopliiliis, og den forreste øvre For- 

 tand er bleven trængt iiid i Række med de andre. 



Notonjcles*'^} stammer snarest fra Dasyurider, der væsenlig liave været som Phas- 

 cologale ; men nogen rigtig sikker Mening om dens Slægtskab kan man ueppe endnu have, 

 fordi den er saa stærkt tillempet i enkelte Retninger, især som Graver, og fordi man ikke 

 kjender den Række af Former, der have knyttet den til mere sædvanlige Dyr. I en enkelt 

 Henseende synes den vel at staa lavere end alle andre kjendte Pungdyr: dens Tomnieltaa 

 bærer en anselig Negl og er ikke rettet ud til Siden ; men Neglen er maaske kun frem- 

 kommen som en Slags Nydannelse som Folge af Fodens Brug til Gravning, og Taaens 

 Stilling er maaske kun af samme Grund forandret. Ellers er der neppe noget, der kunde 

 tyde paa, at Notoryctes stammede fra Dyr, der stod lavere end Fhascologale. — Tænderne 

 ere noget vanslægtede; en øvre og en nedre Fortand ere forsvundne; Hjoruetænderne have 

 mistet deres Overmagt over deres Omgivelser; en øvre Forkindtand er forsvunden; de 

 bredlormede Kindtænder have mistet nogle af de oprindelige Spidser, saa at de have faaet 

 Lighed med Centetidernes Tænder. Pungbenene ere stærkt vantrevne. For at bane sig 

 Vej i Jorden bruger den baade Haand, Fod, Snude og Ryg. Neglene paa 3dje og 4de 

 Finger ere blevne til uhyre Gravekløer, og Haandens Skelet er særlig omformet som Bærer 

 af de store Kloer, Fingerled ere sammensmeltede indbyrdes , nogle af Uaandrodsknoglerne 

 ligeledes, o. s. v. ; Isle, 2den og 5te Finger ere derimod blevne noget vantrevne. For- 

 lemmets Muskler ere voxede og have afsat stærke Kamme; især er Pvc. anconæus voxet 

 langt ud, vel snarest under Paavirkning af Fæstet af Triceps; ligeledes er Overarmens 

 Condylus internus bleven stærkt fremspringende, paavirket af Udspringet af Haandens Boje- 

 muskler; paa Manubrium sterni er der fremkommet en stærk Kam, snarest frembragt af 

 Udspringet af Fectoralis; som Støtte for det svære Manubrium ere 1ste Ribben og 1ste 

 Ribbens Brusk blevne stærke , og Brusken er forbenet. Fodens Tjeneste til Gravning er 

 langt mindre end Haandens, og Fodens Bygning er derfor meget mindre afvigende fra det 

 sædvanlige; alle Tæerne, ogsaa 1ste, have faaet temmelig stærke Kløer; Foden er bleven 

 bred, og nogle af Fodrodsknogierne ere indbyrdes sammensmeltede ; Underbenets Kamme 

 ere blevne særlig stærke, paavirkede af Udspringet af Fodens Muskler. Hovedet, især 

 Snuden, bruges som Brækjern og er omformet derefter paa lignende Maade som hos flere 

 gravende Gnavere; Huden paa Næseryggen er bleven haard , og Næsebenene ere blevne 

 fladtrykte fortil og paa en ejendommelig Maade skovlformel udbredte; Halsmusklerne, der 

 faa særlig meget Arbejde med at føre Hovedet, frembringe med deres Fæste en anselig 

 Nakkekam, og deres Udspring paavirker Halshvirvlerne saaledes, at nogle af dem, 2den til 

 6te, faa høje Torntappe og smelte sammen indbyrdes , mindende om Siphneus. Ryggens 

 bageste Del maa Notoryctes sikkert pleje at stemme mod Jorden for at løfte den; i hvert 

 Fald ere Bækkenet og dets Omgivelser omformede, saa at de ligne et skovlformet Redskab: 



