94 



{Peromelidæ.) 

 Masseter er lidt usædvanlig; dens forreste Uel er vel bleven forholdsvis stærk; men den 

 Del, der udspringer midt paa Kindbiien, er bleven svag, Kindbuen derfor ogsaa temmelig 

 spinkel. Som Følge af, at Hovedet bruges som Crækjern , er Snuden bleven usædvanlig 

 lang, baade selve Ansigtets Knogler og Næsebrusken; Næsemusklerne ere voxede stærkt, 

 især de af dem, der bave deres Udspring langs Kindbuen under Ojeluilen; deres Sener ere 

 blevne lange og usædvanlig stærke; Nakkemusklerne ere blevne stærke og bave fremkaldt 

 en anselig Nakkekam. Haanden er indrettet til Gravning; 2den, -3dje og 4de Finger, især 

 2den og 3dje, have faaet stærke Gravekloer; 1ste og 5te ere derimod vantrevne. 1 sin 

 Maade at løbe eller springe maa Feromeles vist minde om Harer, Kavier, Hovdyr eller 

 andre, der ikke væsenlig bruge Haglemmerne alene, men ogsaa støtte fast paa Forlemmerne; 

 den har i mange Henseender faaet paafaldende Ligheder med den Slags løbende og 

 springende Placeutalia. Hvirvelraden bar, som hos Harer og andre, faaet stærkt Præg 

 efter Ryggens Bøjning og Strækning; Hygmusklerne ere blevne usædvanlig kraftige og 

 have afsat stærke Udvæxter paa Hvirvlerne ; paa de forreste IJrystbvirvler ere Torntappene 

 blevne lange og tilbageheldende og paa Lendehvirvlerne lange og heldende fremad; ogsaa 

 Ryghvirvlernes Prc. mamillares ere blevne lange ; Qvadratus lumborum er deu af Ryggens 

 Strækkemuskler, der er voxet mest, og det er den, der mest virker til at fremkalde Jiende- 

 hvirvlernes lange Tværtappe. Ligesom hos Harer, Kavier og Hovdyr er Halen ikke til 

 nogen væsenlig Nytte, og den er derfor ifærd med at vantrives ; sammen med Halen svinde 

 Lendehvirvlernes Frc. accessorii , Udspringet for en af Halens Løftemuskler. Ligesom hos 

 mange andre løbende Pattedyr er Nøglebenet forsvundet, og den Del af M.deltoidens , der 

 udsprang paa Clavicida, er smeltet sammen med den Del af M. cucidlaris, der udspringer 

 paa Nakkebenet. Som Støtte for Legemet har Radius vundet lidt i Styrke, mens Ulna har 

 tabt og især forneden er bleven tynd. Bevægeligheden i Albueleddet er indskrænket; Leddet 

 er blevet mere udelukkende Hængsel-Led, smallere og skarpere skaaret; de Muskler, der 

 bevæge Underarmen til Siderne, ere blevne svagere, og med dem er deres Udspring svundet: 

 Overarmens Crista supinatoria og Condylus internus ere blevne stærkt indskrænkede ; ogsaa 

 Bevægeligheden mellem Radius og Ulna indbyrdes er bleven mindre , de to Knogler ere 

 fastere føjede sammen. Haglemmet, der maa udføre det meste af Arbejdet med at drive 

 Legemet frem, afviger fra det oprindelige endnu mere end Forlemmet. Hoftebenet er blad- 

 formet udbredt fortil under Paavirkning af stærke Mm. glutæi og af Qvadratus lumborum. 

 Tibia er bleven stærkere og har faaet skarpere Muskelkamme ; især er Crista tibiæ bleven 

 skarp og fremstaaende. Fibula er derimod betydelig indskrænket; foroven er den trængt 

 bort fra Berøring med Laarbenet, ned under øverste Rand af Tibia, og den Seneknogle, 

 der findes i ydre Hoved af Gastrocnemius , og som ellers hos Pungdyr ligger et Stykke 

 bag Laarbenets Condylus externus, nærmest bunden til Hovedet af Fibula.^ er nu trukken 

 tæt ind til Laarbenet; forneden er Fibula bleven tynd og tæt og ubevægelig fojet ind til 



