95 



Tibia, og dens nedersle Ende er for Størstedelen trængt bort Ira Forbindelse med A&tra- 

 galns, men bar derimod faaet en lille Ledflade mod Calcaneus. I Senen af Extensor cruris 

 er der igjen fremkommet en Seneknogle, Patella. Bevægelsen i Knæleddet er mere ind- 

 skrænket til simpel Hojning og Strækning; Leddet er derfor blevet smalt; baade Laarbenets 

 Condyli og de tilsvarende Ledtlader [)aa Tibia ere smalle, og Patella har paa Laarbenets 

 nedre Ende formet sig en dyb og smal Fure med fremstaaende Rande. Calcaneus har 

 faaet en lang Hælndvæxt, paavirket af Senen af Gastrocneinim. Ogsaa Hæl-Leddet er blevet 

 mere udelukkende Hængsel-Led; Astragalus bar faaet mere hvælvet Ledflade mod Tibia; 

 Fladen mod Fibula er stærkt indskrænket og skarpere afsat, saa at den staar lodret; Fladen 

 mod Naviculare er mere kugleformet, og Naviculare selv er foroven mere dybt skaalformet 

 udhulet. Calcaneus kan kun i ringe Grad drejes mod Cuboideum; Ledfladen mellem de to 

 Knogler er bleven betydelig mindre, og Cuboideum har mistet sin ejendommelige Form, 

 bøjer ikke mere ind over Cuneiforme tertium. — 1 mange af de Forhold i Lemmernes 

 Bygning, hvori Peromeles afviger fra de klatrende Marsupialia, ligner den lavtstaaende, 

 ikke klatrende Placentalia ; men at den stammer fra klatrende Dyr, at dens Ligheder med 

 ikke-klatrende ikke ere Tegn paa nært Slægtskab, men kun Følger af, at den har opgivet 

 Klatring, det kan sees af dens Fodform. 1ste Taa er lagt ind mod Fodens Side og er 

 næsten helt forsvunden udvendig, men har dog de sædvanlige to Led og et ret anseligt 

 Mellemfodsben; 2den og 3dje ere stærkt vantrevne, med ganske spinkle Knogler, tæt 

 sammensluttede indbyrdes og lagte tæt op mod 4de Taa; 4de og 5te, især 4de, ere blevne 

 meget stærke, næsten som hos Hovdyr; 4de Mellemfodsben har foroven bredt sig ind 

 under hele Cuneiforme tertium; Neglene paa 4de og 5te Taa ere blevne stærke og hov- 

 agtige. Foden er en udpræget Løbe- eller Spring-Fod; men den kan kun antages at være 

 afledet af en Fod, der tidhgere har været indrettet til Klatring, en Fod, hvor allerede 2den 

 og 3dje Taa vare vantrevne af Mangel paa Brug; ellers vilde der ikke være nogen For- 

 klaring paa, at det er de yderste Tæer, 4de og 5te, der have faaet Overmagten, at ikke 

 ogsaa i det mindste .3dje gjør Tjeneste. 



Macrotis slutter sig meget nær til PeromÆs. Den synes i en enkelt Henseende 

 at være noget mere oprindelig, idet de øvre bredformede Kindtænder kun have enkelt Hæl; 

 men ellers ere netop de bredformede Kindtænder (i hvert Fald hos den bedst kjendte af 

 Slægtens to Arter, M.lagotis) højere udviklede end hos Peromeles; Kronens Grund er voxet 

 usædvanlig stærkt i Hojde, Kronens Spidser ere derimod kun lave og slides snart bort 

 (hos M. leucura skulle Kronerne være lave) "). Næsemusklerne afsætte endnu skarpere 

 Mærker paa Kindbuen end hos Peromeles. I Trommehulens Opsvulmning ligner den de 

 Arter Peromeles, der i den Henseende ere naaede højest : Prc. iympanici fra Ala viagna og 

 fra Os petrosum ere begge stærkt opsvulmede, og Nakkebenets Prc.jugularis er ogsaa 

 kommen til at danne Væg i Trommehulen; hos Macrotis er ogsaa Ørebrusken bleven 



