112 



(Anm. 16.) 

 rand paavirkes særlig under Gravning. Hos Pedetes , blandt andre, er den indre Trædepude Ijleven mægtig 

 og lilædt med haarrt Hud ved Spidsen (efterset paa tre Sl<ind og et Foster i Spiritus; lios Fosteret er Huden 

 ovei' hele Trædepuden ganslie ensartet og Ijlod); Os falcifbriiw, der som sædvanlig stotter Trædepuden, er 

 blevet usædvanlig stort, og den bruskagtige Plade, hvori dets Rand ofte fortsætter sig, er forbenet. Hele denne 

 Dannelse hos Pedetes har Bardeleben (On the Præpollex and Prahallux etc; Proceed. Zool. Soc. London, 

 1889; p. 259—62, pi. XXX; og Anatom. Anzeiger, V. Jahrg., 1890; p. 321—22; og flere andre Steder) tydet som 

 en veludviklet "Præpollex« med en «genuineni Nagel». Den rette Tydning er (i det væsenlige) fremsat af 

 Emery (Intorno al prepollice dei Roslcanti ; Atli dclla R. Accademia dei Lineei, ser. 4, vol. VI, 1" semestre, 

 1890; p. 233-.36; og Anatom. Anzeiger, V. .lahrg. 1890), men med altfor stor Forsigtighed. 



Om Baur's urigtige Tvdning af Forholdene i Foden hos SjMnf/uriif:. se: Cnavere fra Lagoa Santa, 

 1887; p. 1G9— 70. 



Tornier (tiber den Saugetier-Præhallu\ ; Arch. f. Naturgeseh., 57. Jahrg., Bd. 1, 1891; p. 113-204, 

 pi. VII ) har givet en Fremstilling af de Meninger, der efterhaanden ere udtalte om Oprindelsen til Ossa 

 falcifornia o. s. v., de saakaldte PrtepoUcx og Præhalhix, hos Pattedyrene. Selv slutter han sig til den 

 Mening, at de ikke ere indskrænkede Levninger af en Finger eller Taa, men fremsætter iøvrigt Tanker om 

 Fremkomst hos Pattedyrene af fem forskjellige Smaaknogler i Fodrodens Inderrand, der kun lidt stemme 

 med, hvad man ser i Naturen. Sandheden er kun, at der snart hér. snart dér i Sener eller Baand i Fodens 

 Inderrand, ligesom andre Steder i Foden, kan dannes smaa Seneknogler, foruden Os fahifuriue. (Overfor 

 Tornier maa jeg fastholde, at de Oplysninger, jeg har givet dels om Knoglen i Kapselhaandet om Astragalus 

 hos Gnavere og andre, dels om de Muskler, Sener, Baand o. s. v., der omgive Os falciforme pedis (Gnavere 

 fra Lagoa Santa, 1887; p. 169—70), endnu staa ved Magt. Tornier (1. c. p. 119) har fremfart nogle Rettelser; 

 men »Uettelserne" ere ikke rigtige. — Jeg havde sagt, at der hos Monotremer ikke findes noget tilsvarende 

 til Knoglen i Kap.selhaandct. Tornier siger dertil kun »nieht richtig«. Ved gjentaget Eftersyn har jeg set. at 

 der virkelig ikke findes noget, hverken hos Ornitliorliynduis eller Hckidna. (At der under Fodroden kan 

 lindes andre Smaaknogler, er en anden Sag.) — Tornier lader mig sige om den sanmie Knogle, at den findes 

 hos Phalcuigista , og tilfojer: "Uicht richtig; der hier ervvahnte Knochen liegt gegeniiber der Aiiiculatio nav, 

 ti in der Muse. tihiulis postims Endsehne«. Men jeg har ikke nævnet Phcdanciista; jeg har sagt, at den 

 paagjeldende Knogle kan findes hos Didelphys, og det er sandt. — Jeg har sagt, at Os falciforme pedis 

 ligger i Inderranden at Fascia plantaris, der er fæstet ved det med et særlig stærkt Baand svarende til 

 Haandens Luiamentum earpi volare proprium Tornier tilfojer- «dies ist ein Irrtum, der angebliche Zweig 

 der Fascia plantaris ist ein sehnig gevvordener Abschnitt des Muse. hallucis abductor«. Hvorledes Tornier 

 er kommen paa denne Tanke, er ikke let at se; det Baand, jeg sigter til, omtaler han selv under flere 

 Navne, som "faeherformiges Band» og andet. — Jeg har sagt, at der paa Os falciforme kan udspringe nogle 

 af Fodens korte Bojemuskler. Tornier sætter Sporgsmaalstegn derved. De Muskler, jeg sigter til, ere dels 

 Muskler af /»rferosscMS-Gruppen , dels korte Muskler, der kunne gaa til Fodroden; Tornier omtaler selv en af 

 dem som "verkiirzter Musculus hallucis abductor«, en anden som »Flexor hallucis hrevis". — Jeg har sagt, 

 at Senen af Af. flexor tihialis enten lober tæl forbi Os falciforme eller er fæstet ved det. Tornier forklarer 

 først, at Flexor tibialis er «Musc. digitorum flexor communis der Anthropotomen" (der burde vel i hvert 

 Fald være tilfojet 'lonyus«) og siger dernæst: "das letztere glaubte ich fruher aueh, es ist aber nicht richtig«. 

 Den Muskel, jeg har kaldet Flexor tihialis, er den, der under samme Navn er omtalt af Dobson (On the 

 homologies of the loiig fle.xor muscles of the feet of Mammalia, etc, Journ. of Anat. and Physiol., vol. XVII. 

 1883; en Afhandling, som Tornier havde gjort vel i at læse), og den svarer netop ikke til nogen Flexor 

 communis, men er den samme Muskel, som Tornier kalder dels Muse. hallucis abductor (overste Del), dels 

 M^isc. digitorum flexor medius, to Navne, som Tornier giver den samme Muskel, eftersom dens Ende-Sene 

 har den ene eller den anden af sine oprindelige Forbindelser (Gnavere fra Lagoa Santa; p. 158). For at man 

 ikke skulde fro, at jeg regnede Menneskets Flexor digitorum communis loiigus perforans for cnstydig med 

 Fle.xor tibialis (hvad Dobson mærkværdigvis gjor), havde jeg udtrykkelig (p. 157) stillet Flexor communis 

 som enstydig med Flexor fibtilaris.) 



1') p. 65. Grundene for at anse Pungbenene for en Arv fra lavere Hvirveldyr ere allerede frem- 

 stillede af andre, blandt dem Leche (Zur Morphologie der Beutelknochen; Biol. Foren. Forhandl., Bd. III, 



