121 



Echidna hystrix. 



TuDgeben og Strubehoved sete forfra, fra hojre Side og bagJ'ra 1 Tungebenets Krop. 2 forreste Tungebenshorn. 3 bagoste 

 Tungebenshorn. 4 Skjoldbrusk. 3 og G Skjoldbruskens forreste og bageste Sidegrene. 7 Kinjbrusk. 8 et lille frit Bruskstykke i 

 Kingbruskons bageste Del. 9 Tudbrusk. lu M. cncoanitæiwideiis pot^ticus. 11 M nryiæiioideus transverms, udspringende paa et frit lille 

 Uruskst.vkke bag Tudbruskene. — Den inderste Del af hver af Skjoldbruskens Grene er forbenet- Den yderste Iland af bageste Tunge- 

 benshorn er brusket og gaar uden Urændse over i den bruskede Del af Skjoldbruskens forreste Gren; den lange bagud rettede Brusk- 

 stilk er her regnet for at høre til bageste Tungebenshorn; den kunde inaaske hore til Skjoldbrusken. Naturlig Størrelse. 



35) p. 82. Om Tænderne hos OrnitJiorhynilms : 

 Poulton: True teeth in the youiig Ornilliorlijnchus parado.xns; Procced. Roy. Soe. London , vol. XLIII, 



1888; p. 353—56. 

 Poul ton: The true teeth and the horiiy piates of Ornithorhynclius; Quart. Journ. Mier. Science, new ser., 



vol. XXIX, 1889; p. 9—48, pi. II— IV. 

 Thomas: On the dentition of Ornithoihynchus ; Proceed. Roy. Soc. London, vol. XLVl, 1889; p. 126—31, pi. 2. 

 Stewart: On a specimen of the true teeth in Ornithorhynclius; Quart. Journ. Mier. Se, vol. XXXIII, 1891; 



p. 229--31, pi. VIII. 



36j p. 86. Hos alle MarsiipiaUa findes der vist en ovre Fortand, der i Sammenligning med For- 

 holdene hos Plaeentalia er for forste. Selv hos de laveste kjendte Placentalia findes i det hojeste — 

 Fortænder (se Anni. 39); de tre øvre svare til de tre nedre; naar Munden lukkes, slutter hver af de nedre 

 paa sædvanlig Maade ind foran den tilsvarende øvre. Hos Didelphyiderne, der have -- Forlænder, svare de 

 fire nedre til de 4 bageste af de ovre; den forreste øvre har ikke nogen tilsvarende i Underkjæben ; den 

 forreste nedre slutter ind bag den forreste ovre, foran den 2den ovre; foruden ved at mangle en tilsvarende 

 nedre Tand afviger den forreste øvre Fortand fra de andre ovre Fortænder ved at have en ejendommelig, 

 mere kroget Form og ved at bryde sent frem, maaske fordi dens Frembrud sinkes af Moderdyrets Pattevorte, 

 hvortil Ungen har suget sig fast. Lignende Ejendommeligheder i Stilling, Form og Frembrud har den 

 forreste ovre Fortand hos alle andre kjendte Marsupialia, hvorledes end Fortændernes Tal er. Peromeliderne 

 med 4^ Fortænder afvige fra Didelphyiderne , ved at den bageste nedre Fortand er forsvunden ; de tre nedre 

 Fortænder svare til de tre mellemste af de ovre. Dasyuriderne med -t Fortænder afvige fra Didelphyiderne 

 ved at have mistet baade den bageste øvre og den bageste nedre Fortand; de tre nedre svare til de tre 



' Fortænder ere de to bageste af de fem 



bageste af de øvre. Hos Phascolarctider og Phalangistider med 

 øvre forsvundne, ligeledes alle de nedre undtagen én, der rimeligvis er den forreste. Der er vel ingen Grund 

 til at tro andet end, at de tre nedre Fortænder, der findes hos Placentalia, svare til tre af de fire, der 

 findes hos Didelphyider , og til de tre, der lindes hos Peromelider og Dasynrider. Hvis denne Forudsætning 

 er rigtig, findes der hos Placentalia ikke nogen øvre Fortand, der svarer lil den forreste øvre, der lindes 

 hos alle Marsupialia. Fortænderne ere i saa Tilfælde hos de paagjeldende Former folgende: 



E Museo Lundii. 2. II. 16 



