130 



(Anni. 62.) 

 On a new genus ol' Wiiimiialia l'roiii llic l-:ii;uiiic Fdinialion; Anici-. Xat., 1S92; ii. 7.08 -G2, pi. XXII (TliUcoiloii 

 piulaniciis)) fra Amerika. Maisli opforcr 33 Artoi- rnrdcllc i 18 Slæglcr af niiiiilsl Kl Kaniilior oi; -'i OiileiuT; 

 men de kjendes næsten udthikkende eller liist l'nndne TuMider, og man ej' i Virkeligheden langllra i.sland til 

 at afgjore, Incjividl de lose Tænder skulle mages sammen, eller ej; man kau selvfølgelig heller ikke gjøre 

 riglig Kede l'or de paagjeldende Dyrs Slægtskabsforhold (se ogsaa Osborn : Rev. Cret. Mamm., cf. Anni. 26). 

 Dog kan man se, at de fleste af de fundne Tænder ere af Plagiaulaeider, særlig de, der ere beskrevne som 

 Oimolomys og Halodon : andre, baade nedre og ovre bredformede Kindtænder, omtalte under Navnene 

 Didelphopn og Tediumiis , ere derimod formede væseulig som hos lavtstaaende Pungdyr og Inscklædere, de 

 nedre femspidsede, de ovre femspidsede med enkelt Hæl. 



Smith Woodward (On a Mamnialiau tootli fioni Ibe Wealden fdrmalinn id' Hastings; Proceed. 

 Zool. Soc. London, 1891; p. 585 — SG) har beskrevet en lust funden Kindtand. Ira Kridltids-Lag i lingland, 

 der muligvis er af en l'laijimdax. 



•»S) p. 104. Ganske andre Forestillinger om Pungdyrenes Historie maa de have, der mene, at 

 bojlstaaende Pungdyr at forskjellige Afdelinger stamme umiddelbart fra uddode Monotrenier, al Myrmecohius 

 stammer fra Trieonodontider eller lignende, at Hijpsiprijiniius stammer fra Plagiaulaeider. o. s. v. Lige saa 

 vrange Forestillinger maa de have, der mene, at de forskjellige Ordener af Placentalia stamme umiddelbart 

 fra forskjellige Marsnpialid, at Hovdyrene stamme fra de liojeste Dasyurider som lliylaciims, at Gnaverne 

 stamme fra højtstaaende planteædende Pungdyr som Phascolarclider og Phalangistider, o. s. v. 



Endnu i 1890 er der gjort Forsøg paa at bevise, at Gnaverne stamme umiddelbart fra Pungdyr; 

 FMeisclimann (Die Stammesveiwandtschaft der Nager (Uodeiitia) mit den Beutellhieren (Marsupialla); 

 Sitzungsber. Akad. W'lssensch. Berlin, 1890, I; p. 299— 305; ogsaa oversat i Ann. Mag. Nat. Hist, 5 ser., vol. 6, 

 1890; p. 289 — 94) søger at godtgjore, at Phalangistider (og Macropoder) ere Gnavernes Forfædre; nogle af de 

 hojeste Pungdyr, der ere ejendommelige for Australien, skulle allsaa have alTodl Gnaverne. Han nævner 

 folgende I'orhold, hvori Gnaverne særlig skulle ligne Pungdyr, især Phalangistider: Fortændernes Tal og Form, 

 F'ormen af I'rc. anc/ularis, Tilstedeværelse af »Kloak" og af «lo Horn paa VitriiS' , Patternes store Tal, 

 Formen af Larynx, Hjernens Bygning, Rygnervernes Ordning og «die vielfachen und auffalleiiden Åhnlichkeiten, 

 welche vviihrend der Embryonalentvvickelung in beiden Gruppen auftreten«. Selv om det forholdt sig rigtig 

 med de nævnte Ligheder, var der dog meget andet, der vilde tvinge til at se, al Phalangistider og Gnavere 

 ere uddannede fra forskjelligt Grundlag; man tænke paa Lemmerne blandt andet. Men ikke i et eneste af 

 de nævnte Forhold er der storre Lighed mellem Gnavere og Pungdyr end mellem Gnavere og Insektædere, 

 og de fleste af de væsenlige »Ligheder« ere rent ud Indbildle. Det, der især har fremkaldt den oftere udtalte 

 Tanke om Pungdyrs og Gnaveres Slægtskab, er, at FortæMiderne hos Phalangistider o. s. v. og Gnavere ere 

 uddannede paa noget lignende Maade; men en dybere Lighed er der ikke; den ovre Fortand, der hos Phalan- 

 gistider er den forreste og store, findes slet ikke hos Placentalia (se Anm. 36); o. s. v., o. s. v. (Se Gnavere fra 

 Lagoa Santa, 1887, p. 103 og 156.1 



