Phyllostomatidæ. Fra de oprindeligste KRhinolophider er i forskjellige Ret- 
ninger udgaaet Phyllostomatider, Emballonurider og Vespertilionider. 
Phyllostomatiderne slutte sig nær til Rhinolophiderne; deres væsenligste Afvigelse 
er, at Bruskspidsen paa 3dje Finger er bleven lang og forbener"”). Ogsaa i at have mistet 
den nedre forreste Fortand staa alle kjendte Phyllostomatider højere end de oprindeligste 
Khinolophider; ligeledes i kun at have ét Led i den Finger. løvrigt staa de laveste 
Phyllostomatider omtrent påa samme oprindelige Trin som de laveste Rhinolophider; i 
nogle Henseender, som i Næsehulens og Mellemkjæbens sædvanlige Form, staa de lavere 
end de kjendte Øhinolophider. 
Phyllostomatidernes kjendte Former ere mange, men indbyrdes meget nærstaaende. 
Den laveste af de to Hovedafdelinger er Phyllostomatini; i Sammenligning med dem have 
Mormopini i Overarmens Form fjernet sig mere fra det oprindelige, idet deres Condylus 
internus er bleven mindre, og de have desuden faaet en usædvanlig lang Spore. I at 
mangle egenlige Næseblade staa Mormopinerne derimod lavere end de kjendte Phyllo- 
stomatiner. 
I Afdelingen Phyllostomata blandt Plyllostomatini findes de laveste Slægter, Macrotus, 
Lonchorhina og Macrophyllum, der endnu have lang Hale og oftest sex nedre Kindtænder, 
idet p3 findes, stor hos Macrotus, lille hos Lonchorhina; kun hos Måcrophyllum mangler 
den; de ere ikke særlig uddannede i nogen enkelt Retning. Nær til dem slutte sig 
korthalede Former, hos hvem ogsaa nedre p 3 findes, som veludviklet eller som vantreven, 
Slægterne Schizostoma, Trachyops, Phylloderma, Lophostoma, Vampyrus. Nær til dem 
igjen slutte sig korthalede Former, der mangle p 3, Slægterne Phyllostoma, Tylostoma, 
Mimon. Højest blandt Plyllostomata staa Carollia og Rhinophylla, hos hvem Kindtænderne 
vantrives, og Kindbuen forsvinder, og //m. pterygoidert skjære sig ind bagfra mellem Over- 
kjæbebenets Krop og Ganen. 
Lidt højere end Plwyllostomata staa Glossophagæ, der have faaet Tunge, Ansigt og 
Tænder omformede paa lignende Maade som hos Macroglossi blandt Pteropodiderne ; 
Tungen er lang, og Hornpapillerne paa dens Spids ere usædvanlig lange; Ansigtet er ogsaa 
forlænget; Tænderne vantrives; Kindbuen bliver meget spinkel eller forsvinder. Slægternes 
Række, Gløssophaga, Phyllonycteris, Monophyllus, Ischnoglossa, Lonchoglossa, Glosso- 
nycteris, Choeronycteris, betegner i det væsenlige forskjellige Trin i Uddannelse i samme 
Retning. 
Noget mere forskjellige fra Phyllostomata ere Stenodermata. De skulle for en 
Del leve af Frugter. Deres Tandsæt er omformet paa en ejendommelig Maade. De bageste 
Kindtænder vantrives. Paa Kronerne af de øvre bredformede Kindtænder ere de tre 
oprindelige yderste Spidser forsvundne; de to indre Spidser ere mere eller mindre smeltede 
sammen til en langsgaaende skarp Kam. Paa de nedre bredformede Kindtænder forsvinder 
558 
