22 



{Grtimiromijs cinereus.) 

 forroste llyghvirvler strækker 'roiMilaiipciis Uotl sit;- langs hele llvirsclluicn : jiaa de iiierinesl 

 følgende Hvirvler trjekker deii sig mere og mere tilbage til Itucns bageste Del; i)aa 

 Ode Kyglivirvel udspringer den kun fra Bneiis bageste Jlalvdel: |)aa de fnigcnde strækker 

 den sig igjen frem over mere af linen , og paa de Ore bageste Kygiivirvler naar den igjen 

 over hele Buen. Paa Ilte Kyglivirvel lindes det første svage Spor af Frc. viandllaris ; paa 

 de folgcnde Hvirvler bliver den stnrre, men naar ikke nogen betydelig Størrelse; størst er 

 den paa de bageste Leudelivirvler; Bagrandene af alle Prc. mamillares ere glat afrundede, 

 og ingen af dem fortsætter sig i en Kam, der gaar tilbage til den bageste Ledtap. Paa 

 7de Byglivirvel findes det fin'ste tydelige Spor af Prc. accessorius som en næsten umærkelig 

 Knold over Tværtappens Bagrand; paa de tre nærmest følgende Hvirvler lindes den som 

 en lille tapforniet L'dvæxt, der rager frit iid til Siden; paa Ilte til lide Hvirvel tillager 

 den betydelig i Størrelse og lægger sig bagud, men stor bliver den dog ikke, og den ved- 

 bliver at være tynd; paa 15de aftager den igjen stærkt; paa 16de og 17de lindes den kun 

 som en lille Udbuning af den bageste Rand af Hvirvelbuens Side; paa 18de og 19de 

 mangler den næsten. Paa lide Byglivirvel, den 1ste Lendehvirvel , findes en ret anselig 

 Tværtap; den tiltager i Størrelse paa de følgende Hvirvler og er størst paa den l'Jde; alle 

 Tvu'rtappene ere temmelig meget fremad rettede; paa lide gaar Tværtappens bageste Band 

 over i en svag Kam, der fortsætter sig bagtil over i den nedre Band af Prc. accessorius ; 

 en tilsvarende Kam findes ikke paa de følgende Hvirvler. Lendehvirvlernes Ledtappe 

 skraane kun svagt. Byghvirvlernes Buer ere gjennemgaaende forholdsvis smalle , baade 

 foroven og paa Siderne , saa al alle Foramina interoertehraUu ere vide. De to Hækken- 

 hvirvler ere indbyrdes sammenvoxede ved deres Kroj)pe , ved de yderste Spidser af Tvær- 

 lappene og ved Ledtappene; Buerne ere ellers indbyrdes frie; Torntappene ere svage, dog 

 temmelig høje, indbyrdes vidt skille, og fra deres For- og Bagrande udgaa ingen Kamme; 

 kun del forreste Hjørne af bageste Bækkenhvirvels Tvæ,rtap støder til Hoftebenet. 34 Hale- 

 hvirvler, ikke særlig stærke, allerede (Jte lemmelig valseformel; den Isle er ganske fri fra 

 Bækkenlivirvlerne ; ole er betydelig mere langstrakt end ■ide, og dens Tværtap indeholder 

 i sin Midte en stor Hinde-Aabning som Tegn paa begyndende Deling i en forreste og 

 bageste Del; 6te er endnu meget længere end 5te, og dens Tværtap er fuldstændig delt i 

 et forreste og et bageste Afsnit, iler indbyrdes ere vidt skilte; paa 1ste og 2den lindes en 

 ret anselig Torntap; paa 3dje findes den som Kam; paa de følgende mangler den. Bib- 

 benene ere smalle; de 7 forreste støde til Brystbenet. Bibbensbruskene smalle. I>rysl- 

 benet har 6 temmelig lange Led; ved Bagenden af 5te l^ed ere lo Par Bibben fæstede. 

 Forenden af Manubrium slerni, foran 1ste Bibbens Indføjning, er temmelig kort og stump, 

 ikke knivformig fremspringende; Side-Udvæxtcn mod Isle Ribben er kort, tapformet. 

 5te Brystbens-Led kun svagt udliredt. Xiphosternum ikke særlig langt. Skulderbladet 

 temmelig bredt, isa'r Fos.m infraspiiiata bred; den bageste Band er sUerkt bøjet udad; 



