82 



{OrnithorhynchitUe.) 

 især fijekler Rectus capitis aniieus major, hvis Idspring ikke iiar striikl sig tiil)age paa 

 Itnstiivirvler, og hvis Fu'slr liar den sædvanlige IMads paa Nal\kebenels Gniiid. Iliid- 

 nnisklerne erc betydelig svagere. — Halen er forholdsvis lang. 



Ogsaa i Udviklingen af Tnngen og de dermed følgende /Endringer staar Omitho- 

 rhynchus paa el noget oprindeligere Trin end Eclddna. Tungen selv har i det væsenlige 

 den sædvanlige Form, den er ikke sauiig forlængel, og Ansigtet er ikke formet efter den; 

 llornpiggene paa Tungens Grund ere fu'rre; nen-fiancn er mindre sta'rkl forlænget tilbage 

 og har ikke fremkaldt væsenlige Ændringer i sine Omgivelser; den iJruskstilk, hvori det 

 bageste Tungebenshorn forlænger sig bagtil, er kortere. S|)ytkirtlerne ere ikke særlig ud- 

 viklede. Tyggemusklerne ere mindre stærkt vantrevne; især er Masseter forholdsvis anselig; 

 jMuudeu kan aabnes højt paa sædvanlig Maade. Kindtænder findes endnu hos Unger, om 

 end kun som Vantrivninger, der snart fortrænges ^^|. Kjæberne ere forholdsvis stærke; 

 den bageste Del af iNIellemkja'bens Prc. palatinus er endnu tilstede. 



Desuden viser Ornitlwrhynchus sig som den oprindeligste i , at Hjernen er for- 

 lioldsvis lille, at Trommehulen er mindre vel indesluttet af Udvæ.vter fra de omgivende 

 Knogler, at Mallens er endnu mere hyllet i M.tensor tympam, og at Haarklædningen er 

 den sjedvanlige. 



Det ser ud, som om Slamformerne til Omilhorhynchus havde begyndt at uddanne 

 sig i den Retning, hvori Eclddna er uddannet, men længe inden de havde naaet den Fuld- 

 kommenhed, hvortil Eclddna er kommen, havde opgivet at færdes alene paa Land og ud- 

 dannet sig som Vanddyr. I Egenskab af Vanddyr har Ornithorhynchus faaet mange Ejen- 

 dommeligheder. 



Haade Haand og Fod ere uddannede til Svonniiepoter. iMest omformet er Haanden; 

 ved i udspilet Tilstand at føres mod Vandet have Hudfolderne mellem Fingrene faaet en 

 saadan Tilskyndelse til Væxt, at de ikke alene ere voxede frem til Kloleddene, men videre 

 ud i en fri Bræmme , og den hlode Del af Fingerspidserne er fulgt med , voxet ud i en 

 anselig Forlængelse. Ved at Fingrene stadig spredes og samles, blive Mellemhaandsbenenes 

 ovre Fnder, der sammenholdes af Baand, skudte ind i hverandre; det sker paa en Maade, 

 der er modsat den, der er ejendommelig for Marsupialia ^ Flacentalia; det indre Mellem- 

 liaandsben skydes ind i Indersiden af det nærmeste ydre; hos Marsupialia åf Flacentalia ^v det 

 omvendt, det ydre, der skydes ind i Ydersiden af det nærmeste indre. Ogsaa Foden har faaet 

 Svømmehud , der dog kun naar frem til Taaspidserne ; Haarene langs Fodens Yderrand 

 ere blevne til forholdsvis lange stive Borster, tilskyndede til Vrext ved Vandets Modstand. 

 Halen er bleven til en Svømmehale af lignende Form som Bæverens; ved at slaaes op og 

 ned i Vandet er den bleven bred; Huilen har foldet sig ud til Siderne. Hele Kroppen har 

 faaet en fladtrykt Form, vist fremkaldt af Vandets Tryk under Ned- og Opstigning. Der er 

 ingen Kraft anvendt for at holde Oret aabent; Oregangens Munding er derfor indsnevret. 



