83 



Sin Fode fanger Ornithorhynclms i Vandet og maa dorlor handle jiaa anden Maade 

 end Ecliidna, der tager sin Køde paa Laud. Ecliidna opsporer Insekterne ved Lugten og 

 fanger dem med Tungen; Omithorhijnrhis snadrer i Vandet som en And, og iivad den 

 ivommer til at røre ved med Snude og Læber, undersøger den ved Hjelp af Følelsen. 

 Munden liar iaaet Form efter Kjæbernes Bevægelser; Overkjæbe og Underkjæbe cre trykkede 

 flade imoil hinanden, og haade Mellemkjæben og IJnderkjæbens forreste Del ere udhrcdte 

 til Siden. Læberne ligeledes. Underkjæbens snadrende Bevægelser have fremkaldt en ejen- 

 dommelig Form i L'nderkjæbe-Leddet ; IJnderkjæbens Ledhoved er blevet afrundet og for- 

 holdsvis stort, og Ledskaalen paa Sqvama har strakt sig forholdsvis langt tilbage, ovenover 

 den ydre Øregang. Af Tyggemusklerne har Digaster faaet forholdsvis strengt Arbejde med 

 stadig og hurtig at aabne Munden, og den er derfor bleven temmelig sta'-rk ; men at den 

 hos Stamformerne til Omithorhynclnig har været ifierd med at vantrives , kan skjonnes af 

 dens højst ejendommelige Beliggenhed; den ligger nemlig ikke som sædvanlig under den 

 ydre Øregang, men over den; Udspringet er tildels omtrent paa det sædvanlige Sted, paa 

 Prc.jugularis og de nærmeste Omgivelser, men strækker sig ogsaa fremad over Øregangen 

 frem mod Underkjæbens Ledskaal; Fæstet er paa Underkjæbens Bagrand; en saadan Be- 

 liggenhed kan den neppe have faaet paa anden Maade end ved, at den først er vantreven 

 og har flyttet sit Udspring frem langs Undersiden af den ydre Øregang tæt hen til 

 Bagranden af Underkjæbens Ledtlade paa Sqvama, som hos Echidna, og derefter igjcn er 

 voxet og har bredt sit Udspring tilbage over den ydre Øregang. Vexelvirkningen mellem 

 Underkjæbe og Overkjæbe er vel ikke stærk nok til at vedligeholde Tænderne ; men den 

 er dog tilstrækkelig til at fremkalde ejendommelige Hornplader paa Kjæbernes Rande. 

 Anselige Kjæbeposer ere fremkomne ved Mundhulens Udspiling ved Fyldning med Vand og 

 Mudder, hvis spiselige Indhold Tungen og Ganen skulle undersøge. Lngtesandsen øves 

 kun Udt; Næselabyrintheu vantrives. Snudens og Læbernes Und er derimod bleven over- 

 ordenlig følsom. Den Vedholdenhed, hvormed der stilles Krav til Ansigtets Følenerve, 

 Trigeminus, har bragt den til at voxe til en uhyre Størrelse; baade 1ste og 2den Gren af 

 Trigeminus have udvidet deres Veje gjennem Fissura orbitalis, gjennem Næsehulen og 

 Canalis infraorbitalis o. s. v. og udbrede sig i stærke Nervelletninger i Snudens og Over- 

 læbens Hud; 3dje Gren af Trigeminus udvider Foramen ovale, tvinger med sin Stamme 

 Forranden af Os tympanicum og Frc.longus mallei til at bue tilbage, baner sig en vid 

 Ilende gjennem Underkjæben og breder sig i stærke Fletninger i Underlæben. 



Echidnidæ. I Sammenligning med OrmthorJii/nchus er Echidna bedre uddannet 

 som Graver. Ilaanden er meget bredere og Neglene stærkere. De Muskler eller Muskel- 

 Dele, der virke bedst til at føre Armen, ere voxede og omformede mere. M. lalissimus 

 dorsi er spaltet i en forreste og en bageste Del. Den bageste Del er udskilt, fordi den 



11* 



