85 



svag. 'riiiiyeii har dcii liniyl mere og [)a:i iuideii Maadc ciul Ornithorhynchus] uden al 

 gabe liojl strækker den Tungen frem, overgydt med Spyt, og bruger den som en Slags 

 Limpind for de Smaa- Insekter , den vil fange; sil Hylle tygger den slet ikke, men nøjes 

 med at knuse det mod Ganen, inden den sluger del. Tungen selv bar ved den stadige 

 Øvelse i Strækning faaet en overordenlig Længde , saa at den endogsaa i sanuneutrukken 

 Tilstand ikke kan ruumies i i\Iundliulen uden at bojes s-formet. Ved den stadige og stærke 

 Brug ere Spytkirtlerne voxede, især Glandida sjilnnaxillaris. Ansigtet er væsenlig formet 

 efter den lange Tunge og er blevet langt og smalt; der er nemlig ikke noget andel end 

 Tungen, der virker paa del med nogen større Kraft. Fordi Miniden aldrig lukkes iiøjl op, 

 er Mundspallen stærkt indsnevret. Tyggemusklerne ere forholds\is stærkt vantrevne; især 

 ere Masseter og Digaster blevne ubetydelige , og Digasier har flyttet sit I dspring i'rem 

 under Øregangen til Knoglerne tæt bag Underkjæbcns Ledskaal. Tænderne ere helt for- 

 svundne. Kjæberne ere saa godt som ikke i nogen Vexelvirkning. Underkjæben er bleven 

 endnu mere spinkel. Mellemkjæbens Prc. palatimis er forsvunden. Den bageste Del af 

 Tungen, der særlig bruges som Redskab til at knuse Hyllet, er bleven endiui rigere udstyret 

 med skarpe Ilornpigge. og Huden paa Ganen, hvorimod den trykkes, er bleven baardere, og 

 Ilornpapillerne paa Ganefolderne ere voxede. lien-Ganen er forlænget meget mere tilbage, 

 heil ben under Nakkebeuets Grund; som Ben-Ganens Bærer har ogsaa Prc. eniopterygoideus 

 rykket sin liagi'and langt lilhage og har skudt den indre Munding af Tuha Eustachil tilbage 

 med sig fra dens oprindelige Plads, saa at Tuba næsten bagfra indniimder i Trommehulen. 

 Acanlhoglossns slutter sig meget nær til Echidna; dens væsenligsle Afvigelse er, 

 at de tre mellemste Fingre ere blevne noget stærkere, men 1ste og 5le noget vantrevne, 

 og at Ansigtet er blevel endnu længere. 



Marsupialia & Flacentalia. 



Fra lavlslaaende Monotremata, der i Kindtændernes Former bave været omtrent 

 som Triconodonlider eller Ampbilestider, havi; Marsupialia 8f Flacentalia deres Udspring. 

 Men allerede de laveste kjendle Marsupialia 8)- Flacentalia staa luijt over !\lonolremernes Trin. 



M. supraspinatus er svulmet op og bar skudt Spina scapulæ helt ud til Siden; 1 

 Skjellel mellem Supraspi7iattis og Subscapularis er en mægtig Kam voxel frem. llavne- 

 næbsbenene ere svundne ind til ubetydelige Vanlrivninger. Paa Bryslribbenenc er der 

 fremkommet Tubercuhim. Mellemhaandsben og Mellemfodsben ere skudte ind i hverandre 

 ved deres ovre Ender, saaledes at Indersiderne ere trykkede ind i Ydersiderne. 



Hvirvelkroppene bave faaet Kpiphyser. llalsribbenene have mistet mere af deres 

 Selvstændighed; de ere blevne mindre og sammensmeltede med de tilsvarende Hvirvler. 



Omkring Næseborene er Næsebrusken voxet frem, og Næsen er bleven mere 

 bevægelig. Prc. longus mallei er svunden ind til at blive en ganske tynd Stilk; M.tensor 



