89 



9) Pre. iympanicus fra Ala magna slutter til Prc.jugularis. 

 Ph alang istidæ. 



Vseudochirini: Pseiulocliiriis, Pclaiirisla. 



Phahiufiiatini: Plialaiigista, Tricluiius, Gvimiobolideus, Petaiiriis, Dislopcluinis, Acro- 



liates, Dadylopsila, Droinicia, Tarsipes, Triclis, ll\psipr_vmno(lon, 



Ilypsiprymiius, Dcnilrolagiis, Macriipus. 



I Form af Stamtræ: 



Phalangistidæ. 



Peromelidæ. Phascolarctidæ. 

 Dasyuridæ. I 



Didelphyida. 



IDidelphyidæ. De væsenlit; oprindelig.-^tc af de kjendte ægte Pimgdyr ere Didel- 

 plivideriie. Som Arv fra lavtstaaeude .Monotremcr have de beholdt flere Forlænder end der 

 findes hos andre Pungdyr, fem ovre og fire nedre. Deres Uddannelse i Klatring er for- 

 holdsvis ikke særlig stærk, og ellers ere de kun meget lidt uddannede i særlige Retninger. 

 I et Par Henseender slaa dog allerede de laveste kjendte Didelphyider paa et mindre 

 oprindeligt Trin end forskjellige af de andre ægte Pungdyr. Den mellemste yderste Spids 

 paa de øvre bredformede Kindtænder er ikke den største , hvad den endnu kan være hos 

 Dasyurider. Stapes har Form som Stigbøjle; hos Dasyurider, Peromelider, Pliascolarctider 

 og de laveste Phalangistider er den endnu stilkformet. 



De nulevende Slægter, Grijmæomys, Philaiider, Didelphys, Chironecles og llemiurus 

 (se foran Side 9 o. f.), staa hverandre meget nær. Deu uddodc tertiære europæiske og nord- 

 amerikanske Slægt Perotherium*^), der kjendes efter Kjæber, Lemmeknogler og endogsaa 

 efter et næsten helt Skelet, ligner Grymæomys saa meget, al det egenlig er tvivlsomt, om 

 • det er en egen Slægt. 



Didelpfi yidæ. 



I) Bageste af de tre yderste Spidser paa de ovre brcdformcde Kiiultanidcr veludviklet. 

 Grymæoniys, Perotherium, Philandcr. 

 II) Bageste af de tre yderste Spidser paa de ovre bredformede Kindlænder vantreven. 

 Uidelphys, Chironectcs, Hemiurus. 



(Til Didelphyidernes Familie eller til Familier, der slaa nær ved den, hore muligvis 

 nogle uddøde Dyr fra Patagonien og andre Steder i del sydligste Syd-Amerika^^), kjendte 

 efter Kjæbestykker, næsten udelukkende Underkjæber, fundne i tertiære Lag. Knduu kjendes 

 de kun saa løselig, at enhver Dom over dem er usikker; det er ikke engang vist, al alle 

 de paagjeldende Former ere Pungdyr. Nogle af de opstillede Slægter, som Piodidelpliys 

 og Eodidelphys , slutte sig sikkert saa nær til de nulevende Didelphyide-Slægter, al deres 

 Selvstændighed maaske er tvivlsom. Nogle, som Frothylacinus og flere, have Kindlænder, 



E Museo Lnndii. 2. U. '2 



