90 



ilcr cre uddaniietlc som hos Thylacinns og Sarcophihis. Ilos Garzonia skal iler kun findes 

 én, men stor, l'remadliggende Fortand i IJnderkjæben ; Kindtænderne ere nærmest som lios 

 Didelphys. Ilos I'Jpaiwrthus , Acdestis og liere minder Tandsættet om Phalangista eller 

 Erinaceus og Sorea:; der tindes en stor fremadliggende nedre Forland; de nærmest folgende 

 Tænder ere smaa; pA er stor, tildels sammentrykt; de tre bageste Kindtænder ere nærmest 

 firspidsede, idet den forreste inderste al' de oprindeligere fem Spidser er indskrænket eller 

 mangler. Abderiies afviger fra Epanorthus o. s. v. ved, al p't har riflede Sider, ligesom p2 

 og p 3 hos Hypsiprymnus. 



Hvis Didelphyiderne virkelig i Syd-Amerika have udformel sig paa noget lignende 

 Maade som i Nyholland , bliver selvfølgelig Pungdyrenes Inddeling anderledes end her 

 fremstillet.) 



Dasytiridæ. Fra Didelphyider, der i alt væsenligt have været som den laveste 

 vel kjendte Sla'gt, Grymæomys, men med større mellemste yderste Spids paa de øvre bred- 

 formede Kindtænder og med stilkformet Stapes , er der i forskjellige Retninger udgaaet 

 Dasyurider, Peromelider og Phascolarctider. 



De laveste Dasyurider have kun fjernet sig lidt fra de laveste Didelphyider; den 

 oprindeligste af Dasynridernes Slægter, Phascologale, staar kun i enkelte Henseender paa 

 et noget højere Trin end Didelphyiderne : den har mistet den bageste af de fem øvre og 

 af de fire nedre Fortænder, og den er noget afvanl med Klatring; i hvert Fald bruger den 

 ikke Fod eller Hale som Gribe-Redskab. Foden er bleven omformet til Brug paa Jorden, 

 mere end hos nogen Dideljjhyide ; Tommeltaaen har vel tildels beholdt samme Form og 

 Stilling som før; men den er stærkt vantreven. Halen kan neppe mere snoes. Podabrus 

 fjerner sig i Fodens Rygning endnu lidt mere fra (rr^masowj/s; dens Fod er smallere og længere 

 end hos Phascologale, som den ellers staar saa nær, al del maaske ikke er med Rette, at den' 

 regnes for en egen Slægt, og den har mistet de bageste Trædepuder paa Fodsaalen. Antechi- 

 nomiis er endnu meget mere end Podabrus uddannet som Løber eller Springer, der mest 

 træder paa Taaspidserne ; den har faaet lange spinkle For- og Baglemmer; selve Foden er 

 bleven lang og smal, Tommeltaaen er forsvunden. Dasyurus minder i Foden mest om Poda- 

 brus; Tommeltaaen er stærkt vantreven. Tandsættet afviger lidt fra del oprindelige :/) 3 er for- 

 svunden.^') Sarcophilus slutter sig nær til Dasyurus, men er særlig uddannet som kjod- 

 ædende Rovdyr. Paa de bredformede Kindlænder ere de mest fremslaaende Spidser og 

 skjærende Kamme voxede stærkt paa de andres Bekostning og ere blevne sammentrykte 

 paa Grund af den Maade, hvorpaa Underkjæbens Tænder skures op langs Indersiderne af 

 Overkjæbens under Dyrets Arbejde for al afklippe Kjod; paa de øvre bredformede Kind- 

 tænder ere de oprindelige tre yderste Spidser stærkt vantrevne eller sammensmeltede med 

 de to indre senere tilkomne Spidser, der ere blevne høje og sammentrykte, og Hælen er 



