92 



{Dasyuridce.) 

 øvre Fortand er bleven stor, endnn storre end hos Sarcopldlus, og den forreste ovre For- 

 tand er bleven trængt ind i Række med de andre. 



Nolonjctes"^] stanniier snarest fra Dasynrider, der væsenlig have været som Pkas- 

 vologale; men nogen rigtig sikker iMening om dens Slægtskab kan man neppe endnu have, 

 fordi den er saa stærkt tillempet i enkelte Retninger, især som Graver, og fordi man ikke 

 kjender den Ra'kke af Former, der have knyttet den til mere sædvanlige Dyr. I en enkelt 

 Henseende synes den vel at staa lavere end alle andre kjendte Pungdyr: dens Tommeltaa 

 bærer en anselig Negl og er ikke rettet ud til Siden ; men Neglen er maaske kun frem- 

 kommen som en Slags Nydannelse som Følge af Fodens Rrug til Gravning, og Taaens 

 Stilling er maaske kun af samme Grund forandret. Ellers er der neppe noget, der kunde 

 tyde paa, at Notoryctes stammede fra Dyr, der stod lavere end Fhascologale. — Tænderne 

 ere noget vanslægtede; en øvre og en nedre Fortand ere forsvundne; Hjørnetænderne have 

 mistet deres Overmagt over deres Omgivelser; en øvre Forkindtand er forsvunden; de 

 bredformede Kindtænder have mistet nogle af de oprindelige Spidser, saa at de have faaet 

 Lighed med Centetidernes Tænder. Pungbenene ere stærkt vantrevne. For at bane sig 

 Vej i Jorden bruger den baade Haand, Fod, Snude og Ryg. Neglene paa 3dje og 4de 

 Finger ere blevne til uhyre Gravekløer, og Haandens Skelet er særlig omformet som Bærer 

 af de store Kløer, Fingerlcd ere sammensmeltede indbyrdes , nogle af Haandrodsknoglerne 

 ligeledes, o. s. v. ; 1ste, 2den og 5te Finger ere derimod blevne noget vantrevne. For- 

 lemmets Muskler ere voxede og have afsat stærke Kamme; især er Prc anconæus voxet 

 langt ud, vel snarest under Paavirkning af Fæstet af Triceps; ligeledes er Overarmens 

 Condylus internus bleven stærkt fremspringende, paavirket af Udspringet af Haandens Boje- 

 muskler; paa Manubrium sierni er der fremkommet en stærk Kam, snarest frembragt af 

 Udspringet af Pectoralis; som Støtte for det svære Manubrium ere 1ste Ribben og 1ste 

 Ribbens Brusk blevne stærke, og Brusken er forbenet. Fodens Tjeneste til Gravning er 

 langt mindre end Haandens, og Fodens Bygning er derfor meget mindre afvigende fra det 

 sædvanlige; alle Tæerne, ogsaa 1ste, have faaet temmelig stærke Kløer; Foden er bleven 

 bred, og nogle af Fodrodsknoglerne ere indbyrdes sammensmeltede ; Underbenets Kamme 

 ere blevne su'rlig stærke, paavirkede af Udspringet af Fodens Muskler. Hovedet, især 

 Snuden, bruges som Brækjern og er omformet derefter paa lignende Maade som hos flere 

 gravende Gnavere; Huden paa Næseryggen er bleven haard , og Næsebenene ere blevne 

 fladtrykte fortil og paa en ejendommelig .Maade skovlforniet udbredte ; Halsmusklerne, der 

 faa særlig meget Arbejde med at føre Hovedet, frembringe med deres Fæste en anselig 

 Nakkekam, og deres Udspring paavirker Halshvirvlerne saaledes, at nogle af dem, 2den til 

 6te, faa høje Torntappe og smelte sammen indbyrdes , mindende om Siphneus. Ryggens 

 bageste Del maa Notoryctes sikkert pleje at stemme mod Jorden for at løfte den ; i hvert 

 Fald ere Bækkenet og dets Omgivelser omformede, saa at de ligne et skovlformel Redskab: 



