95 



Tibia^ Og dens nederste Ende er for Størstedelen trængt hori Ira Forbindelse med Astra- 

 gahts, men har derimod faaet en lille Ledflade mod Calcaneus. I Senen af Extensor cruris 

 er der igjen fremkommet en Soneknogle, Fatella. Bevægelsen i Knæleddet er mere ind- 

 skrænket til simpel Bøjning og Strækning; Leddet er derfor blevet smalt; baade Laarbenets 

 Condyli og de tilsvarende Ledflader paa Tibia ere smalle, og Fatella har paa Laarbenets 

 nedre Ende formet sig en dyb og smal Fure med fremstaaende Rande. Calcaneus har 

 faaet en lang Hæludvæxt, paavirket af Senen af Gastrocnemim. Ogsaa Oæl-Leddet er blevet 

 mere udelukkende ilængsel-Led ; Asiragalits har faaet mere hvælvet Ledflade mod Tibia; 

 Fladen mod Fibitla er stærkt indskrænket og skarpere afsat, saa at den staar lodret ; Fladen 

 mod Naviculare er mere kugleformet, og Naviculare selv er foroven mere dybt skaalformet 

 udhulet. Calcaneus kan kun i ringe Grad drejes mod Cuboideutn; Ledfladen mellem de to 

 Knogler er bleven betydelig mindre, og Cuboideum har mistet sin ejendommelige Form, 

 bøjer ikke mere ind over Cuneiforme tertium. — I mange af de Forhold i Lemmernes 

 Bygning, hvori Feromeles afviger fra de klatrende Marsupialia, ligner den lavtstaaende, 

 ikke klatrende Flacenialia; men at den stammer fra klatrende Dyr, at dens Ligheder med 

 ikke-klatrende ikke ere Tegn paa nært Slægtskab , men kun Folger af, at den har opgivet 

 Klatring, det kan sees af dens Fodform. 1ste Taa er lagt ind mod Fodens Side og er 

 næsten helt forsvunden udvendig, men har dog de sædvanlige to Led og et ret anseligt 

 Mellemfodsben; 2den og 3dje ere stærkt vantrevne, med ganske spinkle Knogler, tæt 

 sammensluttede indbyrdes og lagte tæt op mod 4de Taa; 4de og .5te, især 4de, ere blevne 

 meget stærke, næsten som hos Hovdyr; 4de Mellemfodsben har foroven bredt sig ind 

 under hele Cuneiforme tertium; Neglene paa 4de og 5te Taa ere blevne stærke og hov- 

 agtige. Foden er en udpræget Lobe- eller Spring-Fod; men den kan kun antages at være 

 afledet af en Fod, der tidligere har været Indrettet til Klatring, en Fod, hvor allerede 2den 

 og 3dje Taa vare vantrevne af Mangel paa Brug; ellers vilde der ikke være nogen For- 

 klaring paa, at det er de yderste Tæer, 4de og 5te, der have faaet Overmagten, at ikke 

 ogsaa i det mindste .Sdje gjor Tjeneste. 



Macrotis slutter sig meget nær til Feromeles. Den synes i en enkelt Henseende 

 at være noget mere oprindelig, idet de ovre bredformede Kindtænder kun have enkelt Hæl; 

 men ellers ere netop de bredformede Kindtænder (i hvert Fald hos den bedst kjendte af 

 Slægtens to Arter, M.lagotis) højere udviklede end hos Feromeles; Kronens Grund er voxet 

 usædvanlig stærkt i Højde, Kronens S])idser ere derimod kun lave og slides snart bort 

 (hos M. leucura skulle Kronerne være lavel ^*). Næsemusklerne afsætte endnu skarpere 

 Mærker paa Kindbuen end hos Feromeles. I Trommehulens Opsvulmning ligner den de 

 Arter Feromeles, der i den Henseende ere naaede højest : Frc. hjmpanici fra Ala magna og 

 fra Os pelrosum ere begge stærkt opsvulmede, og Nakkebenets Frc.jugularis er ogsaa 

 kommen til at danne Væg i Trommehulen; hos Macrotis er ogsaa Ørebrusken bleven 



