100 



Phalangistidæ. Fru de laveste Pliascolari-lider liavc Phalangistiderne deres 

 Udspring. Del væsenligste Mærke, der skiller de laveste riialaiiiiislidcr fra de laveste 

 Pliascolarctider, er en Kgenlied i IJygningcn al' Troinineliulens Va'g. Ilos l'liascolarelider 

 som hos andre lavcrestaaende Pungdyr danner den lueltelorniede Frc. tyinpanims fra Ala 

 magna kun en Del al' Trommeliiilens Hund: den er ved et anseligt Mellemrum skilt fra 

 Nakkebenets Pvc. jmjiihais. Ilos Plialangisliderne har den strakt sig saa langt tilhage, at 

 den naar Frc.jugiilaris, som den endogsaa kan omvoxe og delvis omslutte som et Hylster. 

 De andre Knogler, der kunne hidrage til at danne Trommehulens Ydervæg eller IJund : 

 Os tt/mpanicum, Sijvania, Os petrosum^'^), støde altid hos Plialangisliderne tæt sammen med 

 Pvc. tympanicus fra Ala i/iac/na, og den inderste Del af den ydre Oregang er allid forbenet 

 i større Udstrækning, end den plejer al vare del hos lavere Pungdyr, saa at deres Tromme- 

 hule er langt fastere omslullel af Den end hos andre Pungdyr. En Egenhed, der er fælles 

 for næsten alle Phalangistider, er del desuden, at de Knogler, der ligge over Trommehulen, 

 især Sqvama, ere luftfyldte, mere eller mindre, og deres Hulheder staa i Forbindelse med 

 Trommehulen. 



løvrigt ere de oprindeligste Phalangistider neppe forskjellige fra de laveste Pliascol- 

 arctider; de ere tillempede til Planteføde paa ganske samme Maade som de. .Men af de 

 kjendle Phascolarctider er der ingen, der, bortset fra Trommehulens Hygning, staar saa 

 lavt som de laveste kjendle Phalangistider, der neppe ere til al skjelne fra andre lavere 

 Pungdyr som Didelphyider undtagen netop i Tandsæt og Trommehule. 



Pseudochirini, Slægterne Pseudochirus og Pelaurista , staa paa el noget lavere 

 Trin end Phalangistinerne ; paa de ovre bredformede Kindtænder have de endnu tydelige 

 Spor af de oprindelige tre yderste Spidser, der helt ere forsvundne hos Phalangistinerne, 

 og Kindtændernes Knolde have endnu adskilligt af den kantede Form , der findes hos 

 Didelphyider og andre lavere Marsxipialia S,- Placentalia , men er forsvunden hos Phalan- 

 gistiner''^). I Sammenligning med Phascolarctus , den laveste kjendte Slægt af Phascolarc- 

 liderne, have Pseudochirinerne beholdt lidt mere af det oprindelige Tandsæt; foruden de 

 tre Fortænder og Hjørnetanden findes endnu i Overkjæben alle de sædvanlige syv Kind- 

 tænder, og kun den forreste af dem er vantreven ; i Underkjæben mangle vel alle Fortænder 

 undtagen den forreste, men Hjørnetanden er endnu tilstede, om bluI kuu som en ganske 

 lille Vantrivning, og alle syv Kindta'uder kunne findes, de to forreste dog kun som Van- 

 trivninger. 



Pseudocliirns har endiui i Legemsbygning stor Lighed med Didelphyider; den er 

 dog lidt mere uddannet til Klatring; Haanden er bedre indrettet til Grihning, ved at 1ste 

 og 2den Finger modsættes de andre ; i l'oden ere 2den og 3dje Taa noget mere vantrevne 

 end hos nogen Didelphyide. Fetanrista har indrettet sig til hurtigere og friere Hevægelser, 

 næslen ganske som Egern ; Haanden er formel paa mere sædvanlig .Maade end hos 



