121 



Uchidna hystrix. 



Tuneebpn^l,nrn°^!i'''I'b°''iA"'"'','''""'"' '"^'° '"'''■''• '"■" ''°J''"= *"'« "i h^g'.ra. 1 TuDfcbcnets Krop. 2 forreste Tungcbcnsliorn. 3 bageste 

 SrXns ba^es,; r » Q% -^^ (i Skjoldbruskens forreste og bageste Sidegrene. 7 Uiagbrusk. 8 et lille (ril Bruskstykke i 



Xi^nXnTv, il!7.ai^l\JJ''^^^^^ " il »rytænoidei,, iramv.rsu.. udspringende paa et frit lille 



u..,.,.,„r„ »r l^rf.^b^ j~ "'=" mderste Del af liver af Skjoldbruskens Grene er forbenet. Den yderste Itand af bageste Tunge- 



stilk er iJr ril«, <^ ?"?'' " '.? '^■■"'"'ise over i den bruskede Del af Skjoldbruskens forreste Gren; den lange bagud rettede Brusk- 

 stuk er uer regnet for at hore til bageste Tungebenshorn; den kunde maasko hore til Skjoldbrusken. Naturlig Storrelse. 



35) p. 82. Om Tænderne hos Ornithnrhynchus : 

 Punlton: True teelh in the young Ornilhnrlnnchus jKiradoxns; l'roceeil. Rov. Soc. London , vol. XLIII, 



1888; p. 353—56. 

 Poul Ion: The Hue teeth and the horny jilates of Oinithorhynclius ; yuait. .Inuin. Mier. Science, new ser., 



vol. XXIX. ISS9; p. 9—48, pi. II— IV. 

 Thomas: On tlie dentition of Ornithorhynchus ; Proceed. Roy. Soc. LoihIoii, vol. XLVI, 1889; p. 12G — 31, pi. 2. 

 Stewart: On a specimen of the true teelh in Ornilhorhvnchus; Quail. .lonrn. Mier. Se. vol. XXXIII, IS9I; 



p. 229- -31, pi. VIII. 



36) p. 80. Hos alle ^lurmtpialiii. findes der vist en ovre Fortand, der i Sammenliitning med For- 

 holdene hos Placentalia er for forste. Selv hos de laveste kjendte l'lacenfalia lindes i det hojesle - 

 Fortænder (se Anni. 39); de tre ovre svare til de tre nedre; naar Munden lukkes, slutter hver af de nedre 

 paa sædvanlig Maade ind foran den tilsvarende ovre. Ilos Didelphyideriie, der have — Fortænder, svare de 

 fire nedre til de i bageste af de ovre; den forreste øvre har ikke nogen tilsvarende i L^nderkjæben ; den 

 forreste nedre slutter ind hag den forreste ovre, foran den 2deii ovre; foruden ved at mangle en tilsvarende 

 nedre Tand afviger den forreste øvre Fortand fra de andre ovre Fortænder ved at have en ejendommelig, 

 mere kroget Form og ved at bryde sent frem, maaske fordi dens Frembrud sinkes af Moderdyrets Pattevorle, 

 hvortil Ungen har suget sig fast. Lignende Ejendommeligheder i Stilling, Form og Frembrud har den 

 forreste ovre Fortand hos alle andre kjendte Marsupialia, hvorledes end Fortændernes Tal er. l'cromeliderne 

 med — Fortænder afvige fra Didelphyideriie, ved at den bageste nedre Fortand er forsvunden; de tre nedre 

 Fortænder svare til de tre mellemste af de ovre. Dasyuriderne meil ;* Fortænder afvige fra Didelphyideriie 

 ved at have mistet baade den bageste ovre og den bageste nedre Forland; de tre nedre svare til de tre 

 bageste af de ovre. Hos Phascolaretider og Phalanglstider med i- Fortænder erc de to bageste af de fem 

 ovre forsvundne, ligeledes alle de nedre undtagen én. der rimeligvis er den forreste. Der er vel ingen Grund 

 til at tro andet end, at de tre nedre Fortænder, der findes hos Placentalia , svare til tre af de lire, der 

 findes hos Didelplijider , og til de tre, iler lindes hos Peromelider og Dasyuridcr. Hvis denne Forudsætning 

 er rigtig, findes der hos Placentalia ikke nogen ovre Fortand, der svarer III den forreste ovre, der findes 

 hos alle Marsupialia. Fortænderne ere i saa Tilfælde hos de paagjeldende Former folgende: 



£ Museo Lundii. 2. II. 10 



