130 



(Anni. 62.) 

 On a new gonii.< df Maiiini:iliii Irinii llir l.ariuiiic Fornialion ; Amor. NaI., 1892; p. 758-62, pi. XXII (Tlila-odun 

 padaiiicus)) l'rn Amerika. Marsli njiforer 33 Arier fordelle i 18 SUegter af mindst 10 l'amilicr og 'i Ordener; 

 men de kjcndes næ.stcn udelnkkeiidc eller lost fnndne TaMider, og man er i Virkcliglie<len langtfra istand til 

 at afgjore, livorvidl de lose T.Tnder skulle mages sannnen , eller ej; man kan sehfolgelig heller ikke gjore 

 rigtig Uede for de paagjeldende Dvrs Shegtskabsforlndd (se ogsaa Osborn : Rev. Cret Mamm., cf. Anni. 20). 

 Dog kan man se, al de fleste af do fnndne Tænder erc af Plagiaulaclder, særlig de, der cre beskrevne som 

 Cimolomy« og Hulodon; andre, baade nedre og ovre bredforniedc Kindtænder, omtalte under Navnene 

 Didclphopn og l'cdioinys, ere derimod formede væsenlig som hos lavtslaaende Pungdyr og Insektæderc, de 

 nedre fenispidsede, de ovre femspidsede med enkelt Ilad. 



Smith Woodward (On a Mainmalian loolli from Ihe Wealden formalion of llaslings; l'roceed. 

 Zool. Soc. London, 1891; p. 685— 86) har beskrevet en lost funden Kindland, fra Kridllids-Lag i Englarnl, 

 der muligvis er af en l'lapiaulax. 



•»3) p. lOi. Canske andre Forestillinger om Pungdyrenes Historie niaa de have, der mene, at 

 hiijlslaacnde Pungdyr af forskjellige Afdelinger stamme umiddelbart fra uddodc Monotrcmer, al Myrmecohius 

 slammer fra Trieonodontider eller lignende, at Hypsipri/iiDius stammer fra Plagiaulaclder, o. s. v. Lige saa 

 vrange Forestillinger maa do have, der mene, al de forskjellige Ordener af l'ldccntalia stamme umiddelbart 

 fra forskjellige Mursniyialiii , at Rovdyrene stamme fra de hojoste Dasyurider som Thyjacimis, al Cnavorne 

 stamme fra hojlslaaende planteædende Pungdyr som Phascolarctider og Phalangislider, o. s. v. 



Endnu i 1890 er der gjort Forsøg paa at bevise, at Gnaverne stamme umiddelbart fra Pniigdyr; 

 Fleischmann (Die Stammesverwandtschaft der Nager (Uodentia) mit den Beutelthieren (Marsupialia); 

 Sitzungsber. Akad. Wissensch. Rerlin, 1890, I; p. 299— 305; ogsaa oversat i Ann. Mag. Nat. Hist, 5 ser., vol. 6, 

 1890; p. 289 — 94) soger at godtgjore, at Phalangislider (og Macropoder) ere Gnavernes Forfædre; nogle af de 

 hojesle Pnngdyr, der ere ejendommelige for Australien, skulle altsaa have alfodt Gnaverne. Han nævner 

 folgende Forhold, hvori Gnaverne særlig skulle ligne Pungdyr, især Phalangislider: Fortændernes Tal og Form, 

 Formen af Tre. aiupdaris, Tilstedeværelse af «Kloak» og af »to Horn paa Uterus'. Pallernes store Tal, 

 Formen a( Larynx, Hjernens Rygning, Rygnervernes Ordning og «die vielfachen und auflallenden Åhnlichkeiten, 

 vvclclie wiihrend der Embryonalentwickelung in beiden Gruppen auftreten». Selv om det forholdt sig rigtig 

 med de nævnte Ligheder, var der dog meget andel, der vilde tvinge til at se, al Phalangislider og Gnavere 

 ere uddannede fra forskjelligt Grundlag; man ta^ike paa Lemmerne blandt andet. Men ikke i el eneste af 

 de nævnte Forhold or der storre Lighed mellem (inavere og Pungdyr end mellom Gnavere og Insektædere, 

 og de fleste af de væsenlige »Ligheder" ere rent ud indbildte. Det, der især har fremkaldt den oftere udtalte 

 Tanke om Pungdyrs og Gnaveres Slægtskab, er, al FortaMidcrne hos Phalangistidei- o. s. v. og Gnavere ere 

 uddannede paa noget lignende IVIaade; men en dybere Lighed er der ikke; den øvre Forland, der hos Phalan- 

 gislider er den forreste og store, findes slet ikke hos Placentalia (se Anm. 30); o. s. v., o. s. v. (Se Gnavere fra 

 Lagoa Santa, 1SS7, p. 103 og 156.) 



