36 



vod Escrivania (nogle Bjørnetænder og Kindtænder), Lapa da Serra da Aula (Overkjæbe og 

 Radius), dos Tatus (en Overarm) og i en unævnl Hule (en Underkjæbe, med dp 3, en dp 3 



og en Overarm). 



Alle Skindene fra Lagoa Santa have Snudens Side mørk, og de fleste have Halen 

 lydelig ringet, som del skal være hos Formen N.nasicarufa; men paa el af Skindene ere 

 Halens Ringe lige saa utydelige som hos X. nasiea typica. Skindenes Grundfarve vexler 

 fra sortagtig lil gullig. 



Foruden de store Forskjelligheder i Hovedskallen , der følge med Forskjel i Alder 

 og Kjnn , i Kammenes Udvikling, i Pandens Form, i Form af Hjørnetænder og deraf af- 

 hængig Snuderorm, o. s. v., lindes der hlandl Hovederne fra Lagoa Sanla mange andre: en 

 af de mesl iøjnefaldende er den, der kan lindes i Formen af m2, der er kortere eller 

 længere og har den bageste indre Spids enkell eller mere eller mindre lydelig delt. 



18. Procytm ursinus Lund. (PI. VIII, lig. i.i 



hun jordrunden, i Lapa de Uabida. Her er ikke rundet andel end det meste af 

 en højre Underkjæbe med p4, ellers uden Tænder, men med Gruber efter m I og m2; 

 Gruberne eller de forreste Forkindtænder ere utydelige, og Kjæbens forreste Ende og del 

 ste af dens Indervæg mangler. 



Fra sine mere Slægtninge Procyon lu/or og P. cancrivorus afviger P. ursinus ved al 

 være megel større og ved at have en svagere p4. 



p i, den enesie af Tænderne, der kjendes, er smallere og mere langstrakt, forfra 

 biigtil, end hos de to andre Arier, og den mangler en l'remslaaende Spids midi paa Inder- 

 siden, en Spids, der hos de andre er lydelig tilstede, svagere eller stærkere eller endogsaa 

 megel stærk; i alle disse Henseender minder p4 ikke lidt om Nasua og, i mindre Grad, 

 om Bassaris; men den er dog betydelig sværere end hos Nasua og Bassaris og nogel 

 kortere, tydelig visende en Begyndelse lil ProcyoM-Ejendommelighederne. Efter Tandgruberne 

 kan man slulte, at de forreste Forkindtænder have værel tæt sammenstillede, som hos de 

 andre fVoeyora-Arter i Modsætning lil Nasua og Bassaris, og al m I og m 2 have hall 

 lignende Slnrrelseforhold som hos de lo nulevende Arter, værel sværere end hos Nasua 

 og især Bassaris, og, i Modsætning lil Forholde! hos Bassaris, omtrenl ens i Størrelse, 

 m 2 ikke mindre end m 1. 



Selve I nderkjæben er formel næsten ganske som hos de nulevende Arter, korl 

 svær og bøj i Sammenligning med Forholde! hos Bassaris og især hos Nasua, hvis l nder- 

 kjæbe er usædvanlig lang og lav med svag Prc. coronoideus og med paafaldende korl 

 Afstand mellem Condylus og Prc. angularis. Underkjæbens lo Grene have værel fasl 

 sammenvoxede i Hagen, 



Ma.d al' Underkjæben al' P.ursinus og, lil Sammenligning, at Underkjæben af en 



