43 



1/eres Oprindelse have Rovdyrene fra lavtstaaende Insektædere, der ikke have 

 værel tillempede i nogen særlig Retning; deres nærmeste Forfædre blandt Insektæderne 

 have haft de II Tænder i liver Kjæbe, simpelt kegleformede smaa Fortænder, femspidsede 

 nedre bredformede Kindtænder og øvre bredformede Kindtænder med enkelt Hæl, /> i bred- 

 formel og pZ af Mellemform, Snuden ikke særlig forlænget som Tryne, Næsehulen ikke 

 opsvulmet, ikke udvidel ned i Pre. pterygoidei, Kindbuen stærk og Kindbenet stort, Renbro 

 paa Tværbenets Plads 14 ), ringformet Trommeben, Trommehulen ellers udadtil kun omsluttel 

 af Hinde, Krop og Lemmer uden særlig Tillempning, nærmest som hos Cladobatider, 

 o. s. v., all Egenskaber, der endnu kunne lindes hos Rovdyrene selv. 



Det, der har givel Rovdyrene deres Særpræg overfor Insektæderne , er den Vane 

 at leve væsenlig af andre Hvirveldyr; selv om Vanen underliden igjen aflægges, mistes 

 Rovdyr-PrægeJ dog ikke helt. 



Hos de laveste kjendte Rovdyr ere de bredformede Kindtænder mere end hos 

 nogen Insektæder indrettede til at afklippe Kjød ; de mest fremstaaende Spidser af Under- 

 kjæbens Kindtænder skures op imod og presses mod Indersiden af de højeste Spidser af 

 de ovre Kindlænders Kroner; de særlig paavirkede Spidser voxe og sammentrykkes til høje 

 skarpe Kamme; de af Kronernes Spidser, der ikke særlig tages i Rrug, vantrives. Over- 

 og I nderkjæbens Tænder komme lil at virke mod hinanden som Hindene i en Sax. Paa 

 de øvre Kindtænder er del de to mellemste Spidser, begge eller en af dem, af Spidserne 

 paa en sexspidset enkelthælet Tand, der bruges mest, tildels ogsaa den bageste yderste; 

 paa de nedre Kindtænder er del den forreste indre og den forreste ydre af Spidserne paa 

 en femspidset Tand. Hos lavere Rovdyr bruges de fleste af de bredformede Kindtænder 

 omtrent lige meget og omformes derfor i samme Grad, ligesom hos de kjødædende Pungdyr. 

 Hos højerestaaende Rovdyr bruges næsten udelukkende de Tænder, der sidde lige indenfor 

 Mundvigen, pA i Overkjæben og ml i Dnderkjæben, og de voxe paa de andre Tienders 

 Bekostning; del er af alle Kindtænderne dem, der paa én Gang have en heldig Stilling til 

 at kunne afklippe Kjødstumper af et Hytte, der er for stort lil at lages ind i Munden, og 

 ere tilstrækkelig nær ved Tyggemusklerne til at kunne fores med Kraft. I de forskjelligste 

 af de højere Rovdyrs Afdelinger lindes den samme Tilbøjelighed til stærk Udvikling af p i 

 og ml som Følge af overvejende Oveise i al sønderdele Kjød 15 ). Men i de fleste af Rov- 

 dyrenes Afdelinger, baade blandl de lavere og blandt de højere, lindes ogsaa en Tilbøjelighed 

 lil al vende tilbage til mere blandet Fode. og dermed følger Indskrænkning af Tændernes 



E Museo LunJii. 2. IV. 6 



