48 



Myænodontidæ. Carnivora primiiiva kjendes kun fra Tertiærtiden ; de færreste 

 kjendes efter andel end Kjæbestykker. Det eneste Fællesmærke , man hidtil har kunnel 

 paavise som eget for dem overfor Carnivora vera, er, at de bageste Kindtænder ere 

 mindre uensartede; de have været brugte mere ligelig; hvor meget end Tændsættet kan 

 være tillempet i en eller anden Retning, dele Bagkindtænderne væsenlig Skjebne. De 

 nedre Bagkindtænder ere næsten ens alle tre; af de øvre Bagkindtænder er n»3 fra første 

 Færd nogel vantreven; den kan vantrives endnu mere eller igjen tages i Brug og udvides; 

 men mi og m 2 ere altid næsten ens; pi bar ikke naaet den særlige Uddannelse som 

 Rovtand, som den allerede bar bos de laveste Carnivora vera l7 ). 



Blandt Carnivora primiiiva staa Ilycenodonlidæ som de oprindeligste overfor Arcto- 

 cyonida 18 ). De ere mest insekt- eller kjødædende; de ovre bredformede Kindtænder minde 

 tildels mere om Stamfædrene blandt Insektæderne: Hælen er enkelt. Arctocyoniderne have 

 sikkert for en Del levet af Planteføde eller andet, der krævede egenlig Tygning, og deres 

 bredformede kindtænder ere tildannede derefter; de ovre Bagkindtænder have faael 

 dobbelt Hæl o. s. v. 



En af de oprindeligste af Hyænodontidernes Slægter er den europæiske og aimwi 

 kanske Stypolophus (& Cynohyamodon), af Afdelingen Proviverrini, hvis Tænder og Hovedskal 

 kjendes temmelig fuldstændig. Tænderne lindes i det fulde Tal, II i hver Kjæbe 19 ), og 

 de bredformede Kindtænder minde, i Form stærkt om de oprindeligste Pungdyr og Insekt- 

 ædere, som Didelphys, Dasyurus; Talpa o. s. v. l'aa de øvre bredformede Tænder er dug 

 den mellemste af de tre oprindelige yderste Spidser, 2den, saa godt som forsvunden; men 

 den forreste, Iste, og især den bageste, 3dje, findes endnu; de to indre Spidser, Ide og 

 5te, ere vel nogel linjere og noget nærmere indbyrdes forenede end sædvanlig bos Insekt- 

 ædere; men de ere dog endnu selvstændige og have væsenlig beholdt deres kantede Form 

 og deres Stilling et Stykke indenfor kronens Yderrand. l'aa de nedre bredformede Tænder 

 ere de lo forreste af de indre Spidser; 1ste og 2den, og den forreste af de to ydre 

 Spidser, ide, højere og skarpere end sædvanlig hos Insektædere, og den bageste indre. 

 3dje, og den bageste ydre, ole, ere lave. /> i bar mistet nogel af den oprindelige l'.red- 

 form, idet Ide og 5te Spids ere sammensmeltede, p i har næsten helt mislel l.redformen 

 og faael simpel Smalform. Ogsaa p '■'> har faaet Smalform. ml er den største af Kind- 

 tænderne, baade foroven og forneden. Fortænder og Hjørnetænder ere temmelig smaa og 

 simpelt formede. Hovedskallen minder om andre lavtstaaende Rovdyr, som \ iverrider. 

 ansigtet er stort, Øjernekassen lille; Øjel er ikke trængt fremad; Ydervæggen af Canalis 

 infraorbitalis er bred; paa Pandebenet lindes kun et svagt Spor af Prc.postorbitalis; Kind- 

 buen er temmelig svag; Næsebenet er forholdsvis bredt; Ben-Ganen ender paa Linie i 1 



den bageste Kindtand, med en svagt ophøjet listeformet Kami. der minder om mange 

 Pungdyr og Insektædere; Frc. postglenoideus er forholdsvis svag: Os tympanieum synes 



