50 



og Paehyæna, er hos Mesonyx meget lille og ringformet, og en stor Del af Trommehulens 

 Væg synes al være dannet enten af Udvæxter fra tilstødende Knogler eller af egne For- 

 beninger. Skelettel af Krop og Lemmer synes at være væsenlig som hos andre lavtstaaende 

 Rovdyr; særlige Tegn paa Oprindelighed er det, at Baandrodens Scaphoideum og Lunatum 

 ere indbyrdes selvstændige, og at Kloleddene ikke ere særlig sammentrykte og løftede 

 hejret op mod del foregaaende Led. Egenskaber, der ikke have kunnet være al finde hus 

 de første Carnivora primitiva, ere , i hvert Fald hos Mesonyx, at de bageste Ryghvirvlers 

 Ledtappe gribe om hinanden paa lignende Maade som hos mange af de højeste Hovdyr, 

 og at 1ste Finger og 1ste Taa mangle. 



Fra Stypolophus-Wgnende Dyr ere Hyænodonlini, den europæiske Slægt Plerodon 

 og den europæiske og amerikanske Hyænodon, udgaaede i anden Retning end Mesonychini. 

 Ite fleste af de bredformede Kindtænder ere slærkl omformede som Rovtænder. Paa de 

 øvre bredformede Tænder synes de to indre Spidser. Ide og 5te, al være smeltede sammen 

 og \o\edc op som en høj sammentryk! Kegle, og den bageste yderste Spids, 3dje, er 

 ligeledes voxel op som en stor og stærk skjærende Kam; Hælen indskrænkes og forsvinder. 

 Paa de nedre bredformede Kindtænder ere den forreste indre og den forreste ydre, Iste 

 og Ide. af de oprindelige lem Spidser voxede stærkl og blevne til sammentrykte Kamme; 

 de andre Spidser indskrænkes og forsvinde. m3 vantrives; m2 og m3 blive de største af 

 Tænderne; ml, ml og ml blive derimod nonet svage 20 ). I Ganens Bygning have de faael 

 en Egenhed; Ganen er mere eller mindre forlængel tilbage ved Forbening i Bunden af 

 den bageste Næsegang. Det meste af Skelettet kjendes hos Hyænodon. Scaphoideum og 

 Lunatum ere oftest frie, men synes ogsaa at kunne være sammensmeltede. Kloleddene 

 ere ikke særlig sammentrykte. De bageste Ryghvirvlers Ledtappe ere formede som hos 

 Mesonyx. Herimod findes Iste Finger og Iste Taa. — Pterodøn er i de fleste Henseender 

 den mest oprindelige af Slægterne; dens Kindtænder ere nogel mindre skjærende end hos 

 Hyænodon; paa de øvre bredformede Tænder er Hælen endnu ret anselig, og Kronens 

 Spidser ere mindre slærkl sammentrykte og mindre forenede ; paa de nedre bredformede Tænder 

 er der endnu en tydelig Levning af den bageste indre og den bageste ydre Spids, 3dje 

 Og 5te, i Form af en lav Hæl; m3 er endnu tilstede. Derimod kan en af de nedre For- 

 tænder mangle. Ilos Hyænodon er Maden paa de øvre bredformede Tænder saa godt som 

 forsvunden, og Knmens Hoved-Spidser ere stærkt sammentrykte og indbyrdes forenede lil 

 en enkelt skjærende Længdekam; paa de nedre bredformede Tænder ere Sporene af 3dje 

 iin .'ile Spids næsten eller helt forsvundne, Iste Og ide Spids ere derimod meget store og 

 skarpt sammentrykte; »n3 er forsvunden. 



Hf/ænodontidæ. 



1) li,- i,, indre Spidser, ide og 5le, paa evre bred form ede Kindtænder ikke sammensmeltede, den 

 bageste yderste spiils. 3dje, ikke særlig stor. 



