57 



mest Taagænger, og de bageste af Fodsaalens Trædepuder vantrives; men den har ellers 

 ikke faaet Lemmerne særlig uddannede i nogen Retning; de ere temmelig korte, Tommel- 

 taaen er veludviklet, Kløerne ere krogede og skarpe, men dog ikke i paafaldende Grad. 



Prionodon (med Poiana) staar meget nær ved Viverra; men Kindtænderne ere 

 aogel mere indrettede til Kjød-Æden; m2 er forsvunden, og wi2 er bleven mindre; paa 

 p i Og v> I ere de skjærende Kamme skarpere, og bageste indre og bageste ydre Spids 

 paa m 1 ere svagere. 



Fossa afviger fra Viverra paa anden Maade. Pen har faael lange spinkle Lemmer; 

 især Mellemfoden er bleven lang; 1ste Taa er vantreven. 



Eupleres har sikkert ogsaa sil Udspring fra Viverra. Den bar vænnet sig til Føde, 

 der ikke. kræver megen Tygning, og dens Tænder ere vantrevne; de ere alle blevne smaa 

 og sidde tildels langt fra hinanden, men have dog en lignende Form som bos Viverra; 

 Over- og Llnderkjæbc-Knoglerne og Kindbuen ere blevne svage. Dens Halshvirvler lune 

 derimod faaet en usædvanlig Styrke, hvorfor, vides ikke; dens Levemaade er ukjendt. 

 Kløerne synes mere indrettede til Gravning, lændehvirvlernes Udvæxter ere udsædvanlig lange. 



Fra Fiwerrø-lignende Hyr, der have været lidt mere oprindelige end selve Slægten 

 Viverra, som have været noget endnu mindre udprægede Taagængere, med kortere Fødder 

 og større bageste Trædepuder, bar utvivlsomt Cryploprocla sin Oprindelse. Den er ud- 

 dannet paa en Maade, der minder stærkt om Feliderne; i Tandernes Tal og Form bar 

 den stor Ligbed med de oprindeligere Felider som Pseudælurus. Trods Tandsættets store 

 Tillempning bar p ?> beholdt en oprindelig Egenskab, en ret anselig indre Had, der mangler 

 bos de fleste Arter Viven-a. 



Ogsaa fra oprindelige Viverræ, med indre Hæl paa p3, med p 4 af Mellemform 

 og med korte Fødder, er Paradoxurus udgaaet. Rovdyr-Præget bar tabt sig noget; de 

 skjærende Kamme paa p4 og tn\ ere blevne lave, og Spidserne paa de fleste af de bred- 

 formede Kindtænder ere blevne lave afrundede Knolde; men Tænderne have ellers væsenlig 

 beholdt deres oprindelige Bygning; »«2 er dog vantreven. Bulla har faaet en noget usæd- 

 vanlig Form; skjønt den ikke er stor, er dens bageste Del. nærmest Prc. jugularis , særlig 

 sla'rkt opsvulmet, og Prc. jugularis er udvidet sammen med den. 



Fra Paradoxurus, eller fra Dyr, der have staaet den meget nær, ere Arcliclis og 

 Cynogale udgaaede i forskjellig Retning. 



Arctictis har faaet meget svagere Tænder, Ben-Ganen naaende længere tilbage, 

 Sinus frontalis stærkt opsvulmet, Ilaandfladens og Fodsaalens Trædepuder ejendommelig 

 omdannede, saa at. Saalerne helt over ere jevnt grynede; Dalen er bleven en tydelig 

 Snohale 



Cynogale er uddannet noget som Vanddyr, med lille Ore, med stærke Varbørster 

 til Brug i Vand og med Fødder med lidt Svømmehud; de smalformede Kindtænder ere 



