GO 



UrsffJæ. Fra lavtstaaende Amphictider maa ogsaa I rsidernes Oprindelse udledes. 

 Kun i én Benseende synes de laveste Ursider al være naaede hujen' end Amphicliderne : 

 Trommebenet er blevel større, skaalformet, og danner Trommehulens hele Ydervæg. Hen 

 samme Egenskab gjenfindes hos en Række Familier, Frocyonidæ, Mustelidæ, Oturiidæ og 

 Phocidæ, der have deres l dspring fra l rsiderne og med dem slutte sig sammen lil en 

 Hovedafdeling, Arctoidei. indenfor Carnivora vera i Modsætning lil de andre, Uerpestoidei* 6 ), 

 hus hvem Trommebenel er mere eller mindre ringformet, og en Del af Trommehulens Ydervæg 

 enleii er hindel eller dannet af Os bullæ. Der kan hos Arctoidei lindes en Antydning af 

 el Os bullæ i Form af el eget Forbeningspunkt i den bageste Del af Trommebulens Ydervæg ; 

 men del naar ikke nogen større Selvstændighed og opsluges snart helt af Trommebenet, 

 hvormed det fuldstændig smelter sammen. Der kan ogsaa en sjelden Gang hos Arctoidei 

 lindes en mere eller mindre fuldstændig Skillevæg i Trommehulen, mindende om den Væg, 

 der lindes hos alle de højerestaaende Uerpestoidei ; men den synes kun at fremkomme, 

 ligesom andre Ben-Udvæxter i Trommehulen, ved Forbening i en Fold af den Slimhinde, 

 hvormed Trommehulens Vægge ere klædte, og den dannes ikke som hos Uerpestoidei ved 

 Indbøjning af de sammenstødende Hamle af Trommeben og af Os bullæ™). — En op- 

 rindelig Egenskab, der ikke lindes hos de kjendle Amphictider, lindes endnu hos de oprinde- 

 ligste Ursider: en lille m3 er tilstede, ligesom m3 37 ). 



Den tertiære europæiske Cynodicli.* 36 ) , hvis Skelet kjendes ret fuldstændig, er en 

 af Ursidernes laveste Slægter. 1 Tandsætte! afviger den kun meget lidl fra AmpMctis; den 

 har endnu en lille mZ. Ogsaa i Hovedskallen, bortset fra /Julia, har don stor Lighed med 

 Amphictis. Legemsformen er nærmest som hos de oprindeligste Viverrider; Lemmerne ere 

 temmelig korte; fem Fingre og fem Tarer lindes: o. s. v. Slægten har utvivlsomt ogsaa 

 level i Nord-Amerika; men hos de nordamerikanske Arter (omtalte som Arter af Galecynus 

 og Temnocyon) kjendes Fødderne ikke. 



Overmaade nær ved Cynoddctis, maaske, neppe nok forskjellige som Slægter, staa 

 de tertiære europæiske (og vist ogsaa nordamerikanske) Cynodon og Cephalogale JS ), der 

 begge have mislel nogel mere af den oprindelige skarpkantede Form paa de øvre bredformede 

 Kindtænder. Ilos Cephalogale er desuden m\ lidt mere omformet i Retning af skjærende 

 Redskab: forreste indre og forreste ydre Spids ere nogel mere sammentrykte, mellemste 

 indre Spids er svagere, bageste indre Spids er næsten forsvunden, og bageste ydre Spids 

 er noget mere sammentrykt. 



Canis slutter sig i Tandsæl og Hovedskal saa nær (il Cynodietis, Cynodon og Ce- 

 phalogale, al der noppe vilde være Grund til al udskille den i en egen Slægt, hvis ikke 

 Legemets Form var en nogel anden. Canis er uddannet siprliu som Løber; den er bleven 

 ndprægel Taagænger; Lemmerne ere i del hele blevne længere; Albueleddel er blevel el 

 nogel mere udelukkende Hængsel-Led ; Overarmens nedre Ende har faael mindre frem- 



