04 



meget andet end, at den har faael en ret anselig bageste Spids paa Hælen af p \ , at den 

 mangler mZ, og at den har faaet en længere ydre Øregang, Egenskaber, som den deler 



I de andre Procyonider. — Kun Tilstedeværelsen af en bageste Spids paa Hælen af 



p \ er et gjennemgaaende Skjelnemærke overfor Ursiderne, tilmed el ikke meget iøjne- 

 faldende Mærke; den bageste Hælspids kan nemlig hos Procyoniderne igjen blive meget 

 lille eller næsten forsvinde. Æluropus blandt Ursiderne, der ogsaa har to Spidser paa 

 Maden af pi, kan vel for saa vidt minde om Procyoniderne; men af de lo Spidser er 

 utvivlsomt den bageste den oprindelige enkelte Hælspids, og den forreste er den nye 

 tilkomne. 



De andre Procyonider ere for en stor Del afvante med at æde Kjød; hos Bassaris 

 minde p i og m I meget om Cynodictis; hos de andre indskrænkes de skjærende Kamme. 

 Ilos Bassaris, som hos oprindelige Rovdyr, naar Ben-Ganen kun lilliage paa Linie med 

 de bageste Kindtænder; hos tie andre er den forlænget mere tilhage. Bassaris er mindre 

 ensidig udpræget Saalegænger end de andre Procyonider. 



Bassaricyon 44 ) har sikkert, ligesom Cercoleptes har det, vænnet sig til at æde 

 Frugter og lignende, der ikke kræver megen 'rygning; dens Kindtænder have vel i det 

 væsenlige en lignende Form som hos Bassaris, men ere blevne forholdsvis smaa og paa 

 anden Maade vanslægtede; paa de bredformede Tænder ere Kammene blevne lave og 

 slumpe; særlig iøjnefaldende er Indskrænkningen af de skjærende Kamme paa [> \ og ml. 



Cercoleptes slutter sig nær til Bassaricyon. Tænderne minde meget om Bassaricyon, 

 men Tandsættet er endnu mere vanslægtet; /»I mangler; de bredformede Tænder have 

 endnu mindre og Hadere Kroner; blandt andel er den bageste Hælspids paa pi næsten 

 forsvunden. Tungen synes al være tagen ganske særlig i Brug som Redskab lil at slikke 

 saftige Frugter og lignende; det, er utvivlsomt Tungens Udvikling, der er Skyld i Under- 

 kjæbens ejendommelige Form, der minder ikke lidt om Aber eller lurskjellige Hovdyr: 

 Underkjæbens Krop er bleven høj, og Prc. angularis er bladformet udbredt; bos \her og 

 Hovdyr er del de stærke Tænder og Tyggemuskler, Masseter og Pierygoidei, der forme 

 Kjæben; bos Cercoleptes ere baade Tænder og Tyggemuskler svage: del kan ikke være 

 dem. men del er snarest den usædvanlig bevægelige Tunge, der bos Cercoleptes, som hos 

 Melursus, paavirker Underkjæben, ligesom Strubehovedet gjør det hos Brølaberne. Cerco- 

 leptes er endnu bedre end Bassaricyon og Bassaris uddannet lil Klatring; Halen er bleven 



Snohale. Hjernen er bleven større, og Pandehulerne ere niere opsvul le end sædvanlig; 



Begyndelse til Udvikling i begge Henseender lindes dog allerede hos Bassaricyon. 



Fra en Form, der væsenlig har været som Bassaricyon, men haft mindre vanslægtede 

 Kindtænder, bar Nasua sin Oprindelse; de skjærende Kamme paa /< i og ml ere vel ind- 

 skrænkede som bos Bassaricyon; men Kindtændernes Knolde ere ellers veludviklede. Som 

 brugte særlig til Tygning ere de bredformede Kindtænder udvidede; især er m2 i baade 



