67 



afvigende fra det oprindelige, mindre øvede i Løb og Spring, derfor mere lavbenede, men 

 til Gjengjeld nok saa meget øvede i at snige sig gjennem snevre Gange, hvorved de have 

 faaet en ejendommelig langstrakt, ormformet Krop. 



Galictis er ellers ikke meget forskjellig fra Mai'tes is ). 



Lyncodon 4 ' { \ er vist en nær Slægtning af Galictis. I Ydre minder den særlig om 

 Galictis vittala. Den har mistet p 2 og »z2. 



Fra GWieft's-lignende Musteliner har sikkert ogsaa Mellivora sin Oprindelse. En 

 Afvigelse fra Galictis er, at dens Trommeben paa en særegen Maade er udbredt over og 

 fast sammenvoxet med Bagsiden af Prc. postglenoideus. Den lille røi 2 er forsvunden. Kløerne 

 ere blevne temmelig stærke Grave-Kløer. 



Ididonyx afviger igjen paa en anden Maade fra Galictis-F ormen. Dens Trommeben 

 er usædvanlig stærkl oppustel fortil og forlænget frit poseformet fremefter, helt frem under 

 Fortunen ovale, og dets forreste Ende er sammenvoxet med Hamulus pteryc/oideus b0 ). I 

 Tændernes Form er den nok saa oprindelig som Galictis; den mellemste indre Spids paa 

 m I er anselig, o. s. v. 



Poecilogale bl ) synes at slutte sig nær lil Ictidonyx, med hvem den særlig stemmer 

 i Trommehulens ejendommelige Form. Dens Tandsæt er mere uddannet som Skjære- 

 lledskah, især har ml faaet skarpere Krone ; ligesom hos Lyncoåon ere p 2 og m 2 forsvundne. 



Fra Musteliner, der væsenlig have varet som Galictis, stammer ogsaa Mustela. 

 En Forskjel fra Galictis og de andre Musteliner er, at Trommebenet har faaet en egen 

 svampet Bygning; hos andre Musteliner findes der ofte paa Trommebenets Indervæg nogle 

 listeformede Kamme, oftest kun faa, mest udgaaende fra Annulus tympanicus; hos Mustela 

 er hele Trommebenets Indervæg ligesom overspunden med el Væv af Ben-Kamme, der slaa 

 i mangfoldig Forbindelse indbyrdes. Prc.jugularis er stærkt indskrænket. I Slægten Mustela 

 lindes Arier, der ere naaede videre end alle andre Musteliner i Tillempning lil at færdes 

 i snevre Gange, og sum udmærke sig ved stor Og veludviklet Hjerne, der mere end sæd- 

 vanlig har Indflydelse paa Hovedskallens Form 11 ). 



De kjendte Melini slaa ikke alene i Tændernes Form højere end deres Forfædre 

 blandt Mustelinerne; de ere ogsaa mere uddannede til Gravning, mindre bevægelige. 



Blandt Melinerne staa Slægterne Meplrilis og Thiosmus overfor de andre som de 

 væsenlig oprindeligste. Paa pi ere vel de skjærende Kamme indskrænkede, saa at Kronen 

 er bleven korl forfra bagtil, og Hælen er udvidet; men Hælen har dog endnu kun enkelt 

 Spids. m\ er vel bleven udvidet, især i Retning forfra bagtil; men de oprindelige Spidser 

 og Kamme ere lige saa lydelige som hos de laveste Musteliner. Faa ml er vel den 

 bageste Del bleven bredere; men Kronen bar ellers næsten samme Form som hos de 

 laveste Musteliner. 1 kun at have enkelt Had paa p 4 staa de lavere end andre Meliner; i 

 de andre Henseender staa de omtrent lige saa lavt som de laveste af de andre. Ellers ere de lil- 



E Musoo Lunilii. 2. IV. 9 



