68 



dels særlig udviklede. Hos Mephitis (med Spilogale) er p I forsvunden, og p'2 er vantreven ; Sinus 

 frontales ere usædvanlig store; Trommehulen er sat i Forbindelse med el anseligt Hulrum 

 i Pars mastoidea, o. s. v. Thiosmus, der staar meget nær ved Mephitis, har mistet p 2. 



Fra Mustelider, der have haft p 4 og m I formede omtrent som hos Mephitis, men 

 hos hvem dog m I har været noget svagere, stammer Helictis. Hælen paa pA har faael 

 en anselig bageste Spids, lovrigt er den nok saa oprindelig formet som Mephitis; den 

 har endnu /> 1 ; den har ingen opsvulmet Pandehule eller luftfyldt Pars mastoidea, o. s. v. 

 I Trommebenets Bygning har den en Egenhed ; Trommehulen er delt i et forreste og el 

 bageste Hum ved en anselig Skillevæg, der dog kun synes al være fremkommen ved særlig 

 stærk Udvikling af en af de Ben-Lister, der ofte findes hos andre Mustelider paa Tromme- 

 benets Indervæg. 



Ilos de andre Medlemmer af Melinernes Afdeling bliver ml meget større, dens 

 Had breder sig stærkt; især dens kransformede Cingulum udvides, mest i Retning forfra 

 bagtil, og afsætter i sin Rand nye. knoldformede Spidser, der ere størst ved Kronens Bag- 

 rand. Ogsaa den bageste Del af m 1 udvides mere og frembringer nye Spidser i sin 

 Rand. /< i bar derimod ungen Tilbøjelighed til at blive svagere. 



Meles afviger ellers kun lidl fra Helictis. p I vantrives. Legemsformen er mere 

 plump; Kløerne ere bedre indrettede til Gravning; o. s. v. I Trommehulen lindes kun 

 svage Ben-Lister. 



Arctonyx ''-\ afviger fra Meles væsenlig kun i at have faael Ben-Ganen usædvanlig 

 forlænget tilbage. 



Fra Arctonyx eller en nærstaaende Form stammer sikkert Mydaon. Den har vænnel 

 sig til Føde, der ikke kræver megen Tygning; især skal den æde Regnorme; dens Tænder 

 ere derfor nogel vantrevne, svage, men ellers af lignende Form som hos Arctonyx. Ogsaa 

 Tyggemusklerne ere blevne svagere; Kindbuen og Kjæberne ere. blevne spinkle. Som 

 Graver er den endnu bedre uddannet end Arctonyx. 



Fra Meles eller en nærstaaende Form stammer ogsaa Taxidea, der særlig afviger 

 ved, al Pars mastoidea er ejendommelig opsvulmet. 



Fra meget oprindelige Meliner, der i pi og »il have mindet om Mephitis, men 

 som ikke have haft de kjendte Meliners Uddanelse til Gravning, stamme Lulrini. Ilos de 

 oprindeligste Oddere er der endogsaa bevaret en lav Egenskab, der ellers ikke findes bos de 

 kjendte Mustelider undtagen undertiden hos Plesirlis: en ganske lille ml kan være tilsiede; 

 og der kan, som hos Plesictis, findes tydeligt Spor af det Indhak, der hos andre Rovdyr 

 plejer at skille de to ydre Spidser paa pi. Oddernes Ejendommelighed er deres Uddan- 

 nelse lil Svømning. De svømme især ved at bugte Krop og Hale; Lemmerne bruges fra Første 

 Færd kun lidl. Halen bliver muskelstærk og kjødfuld. Lemmerne blive kørte; Kløerne 

 vantrives; Hudfolderne mellem Fingre og Tæer voxe ved Paavirkning af Vandets Modstand 



