92 



123.1.2345 „ , , . Phocidæ. 



123.1. 123 



_ ... „ „ . , , , t\ hriiiiiiitltus, l'lioca, Jdalicnoerus 



Otartidts. Z3mt : l ' ! ' i4& 



123 I 23456 ('" '-' kan Undes). 



Trichechus. (Vidensk. Medd. 1882, 23.1.12345 



28 1 i23*s Monachus, Ogmorhinus, Lobodon, 



123. I. 2345 



p. 62 og 66 1 



123.1.123456 - PoeCtlOpkoCa, ( hu mul iijilnirn 



23 l 12346 Arctocijilmliis. Oliirm. nr2 kan 23.1.12345 



mangle. 3.1.12345 



Cystophora, Maerorhinus. 



2°) p. 50. Saa længe Pterodon ug Hyænodon vare ile eneste eller næsten eneste kjendte af hele 

 den Gruppe Rovdyr, der nu kjendes som Carnivora primitiva, maatte Tydningen af deres Tandsæt være 

 tvivlsom. Naai man tydede deres syv Kindtænder som svarende lil de s\\ hus oprindelige Pattedyr, stod de 

 som de største Modsætninger lit andre Rovdyr med skjærende Tandsæt; del var de bageste Kindtænder, især 

 m 2 og in 3, der vare de største og nusl skjærende, medens de ere vantrevne eller mangle hus andre Hovdyr 

 in. < I skjærende Tandsæt, hus hvem dei er p i og m I, der ere de mest udviklede; dertil kom, al 5te øvre og 

 5te og 6te nedre Kindtand ere mindre end deres Omgivelser, noget vantrevne; del saa ml. sum om ile ikke 



egenlig hørte hjemme i Tandrækken, s 1 del kunde være Mælketænder, der ikke vare Fortrængte at deres 



Efterfølgere; tænkte man sig de smaa Tænder borte, mislede Tandsættet en Urd af sil gaadefulde Præg og 

 siende bedre med Forholdene hos andre Rovdyr. (Se Vidensk. Medd. Naturhist. Furen. Kbhvn., 1882; p 56 

 — GO.) — Efter at man har heil Former at kjemle sum Stypolophus, Dissacus, Mesonyæ 0. s, v., ser del dos; 

 ud til, al ile syv Kindtænder hus Pterodon og Hyænodon virkelig svare til de syv hos ile andre, og al Van- 

 trivningen af nogle af Tænderne har sin Grund i, al de omstaaende stærkt udviklede lander have laget 

 Magten Ira dem. — danske sikker i den Sag kan man dog endnu ikke være Dersom del er sandt, at 

 Oxytena, h\is Tandsæl minder om sædvanlige Rovdyr med skjærende Tander, i Skelettet ligner "Hyænodon 

 saa meget, al der ikke kan tvivles nm deres nære Slægtskab, bliver det igjen el Spørgsmaal, om ikke Hyænodon 

 er afledet al' Oa;y<Ena-lignende Dyr; og hvis saa er, bliver del igjen et aabenl Spørgsmaal, hvorledes Tand- 

 sættel skal lydes. 



21) p. 51. Om Amphictis især: 



Schlosser: Die Allen, Lemuren etc, II. 1888; p. 342 345, pi. VIII <S IX. 



En næsten fuldstændig Hovedskal fra de franske Fosforit-Lag lindes i Kjøbenhavn. 



22) p. 52, dm DaphænuS isår: 



Cope: I .-i 1 Vertebr., 1884; p. 894 902 {•Amphicyon>) , pi, LXVII1 (Hovedskal af >Amph. euspi- 

 gerus'). 



Trommebenel og Lemmerne ere omtalte af Scott: The Mammalia of the Deep River Beds ; Transact. 



Arner. Philus. Soc., vol.XVH, 1894; p. 73. 



23) p. , r )2. Om Miacis og Didymictis især: 

 Cope: Tert. Vertebr., 1884; p. 301—313, pi. 



Scott: Proceed. A.-ad. Nat. Se. Philadelphia, 1892; p. 318 — 321. 



2*) p. 52. De Slægter, der her ere stillede sammen i Familien Amphictidæ, fordeles ellers paa 

 anden Maade 



Amphictis er ellers regnet for Vlustelide eller Viverride, Nandinia fur Viverride og Daphtenus for 

 Canide. Al de alle tre slaa paa lavere Trin, viser Dannelsen af deres Trommehule. Der er neppe noget, der 

 kunde tale imod, ai de ere Slægtninge 



Mimi* og Didymictis plejer man al siilie sammen i en egen Familie, Miaeida, som man regnet 

 til «Creodonta> (0: Carnivora primitiva} Schlosser (Die Affen, Lemuren eie., III, lsno-, p. 60— 62) har 

 dug siillei dem i en egen Afdeling, Creodonta adaptiva, sum en Overgang ttl de arie Rovdyr. I»e Egenskaber, 

 man især peger paa som Grund til al regne dem for Creodonta, ere den Indbyrdes Frihed af Scaphoideum ug 



