93 



Lunatum og Lændehvirvlernes ejendommelige indrullede Ledforbindelser, Egenskaber, der i hvert Kald kjendes 

 hos Didy miatis. — At have Seaphoideum og Lunatum skilte er selvfølgelig en la\ Egenskab, der knude 

 lyde paa nært Slægtskab med Oreodonta; men indenfor Oreodonta lindes Slægter, sum Hyænodon, hvor de 

 to Knogler snart ere skilte, snart sammensmeltede, og hos Carnivora rent kan der findes Spor af den op- 

 rindelige Adskillelse (se Bardeleben: Sitzungsber. d. Jenaischen <;es. f. Medicin u. Naturw., Jahrg. 1885, 

 Sitz. v. 30. Oktober, p.3; Senil & Osborn: Bull. Mus. Comp. Zool. at Harvard Coll., vol. XIII, 1887, p. 153, 

 Hoplophonetts) ; nogen stor Vægl kan der ikke lægges derpaa; hos oprindelige Carnivora vera have de to 

 Knogler vist været skilte. — Al have Lændehvirvlernes Ledtappe "indrullede«, som lms Artiodactyler o. s. v., 

 er en høj Egenskab, der kjendes hos forskjellige Oreodonta (men langtfra hos alle; de fleste ere i den Hen- 

 seende ukjendte; al regne det for et Fællesmærke for Oreodonta, hvad man har gjort, er derfor ikke tillade- 

 ligt); blandt Nutidens Carnivora rent lindes der kun Spor deraf hos mele af de højeste, enkelte Arter 

 Phoca. Del er en Egenskab, der sikkert er opstaael uafhængig i forskjellige Grupper; den har i hvert Fald 

 ikke været al linde hos de Carnivora primitiva, der ere Stamformer for Carnivora vera. (Skulde det vise 

 sig, at Indrulning af Lendehvirvlernes Ledtappe var et Fællesmærke, der sammenholdt alle kjendte Cam/run, 

 primitiva, var det dermed givet, at de tilsammen dannede en Afdeling, der i den Henseende stod højere end 

 de Heste Carnivora vera, og al de ægte Rovdyrs Forfædre ikke fandtes blandt dem.) — Ellers kjendes der 

 intet, der kunde skille Miav in ou Ditltjiitirtix fra lavlslaaeiide Carnivora rent. Nogen særlig tvingende 

 Grund til at henregne dem lil Amphictiderne lindes endnu ikke; naar de blive bedre kjendte, vil del maaske 

 vise sig, at de ikke høre til Familien. 



25) p. 52. Om I'ttltrmiirtis især: 



Osborn & Wortman: liull. Arner. Mus. Nat. Hist., vol.IV, 1892; p. 96, 104—106, pi. IV. 



26) p. 53. Om Oxyæna især: 

 Cope: Tert. Vertehr., 1884; p. 313— 321, pi. 



Osborn & Wortman: Bull. Arner. Mus. Nat. Hist., vol.IV, 1892; p. 108 — 110. 

 Scott: Proceed. Acad. Nat. Se. Philadelphia, 1892; p. 314— 315. 



27) p. 53, Palæonictis og Oxyæna stilles ellers hver i sin Familie, sammen med andre mindre 

 vel kjendte Slægter, og begge Familier regnes til «Creodonta> ; man har ment baade i Tænder og Skelet, 



isæt hos Oxyæna, at linde Ligheder i Hyænodon o s. v.; Oxyæna har endogsaa været stillei i Familien 



Hyeenodontidæ. Al Ligheden i Tandsætte! er all andet end stor, er klart, dersom da den Maade, hvorpaa 

 man sædvanlig tyder Tandsættet hos Hyænodon, er rigtig (se Anm. 24); og Ligheden i Skelettet synes ikke 

 at være større, end man kunde vente at Unde hos forholdsvis lavtstaaende Rovdyr, uddannede i lignende 

 Retning. 



28) p. 53. Om Palæoprionodon (med Stenoplesictis, Haplogale etc.) isæi 



Filhol: Description d'une tete du Palæoprionodon lamandini; Bull.de la Soc. Philomathique de Paris, 8 séi 



tom. I, 1889; p. 115—118. 

 Sehlosser: Die Alfen, Lemuren, etc, II, 1888; passim, især p. 341, 366 11'., pi. (Tænder.) 



1 Kjøbenhavns Zoologiske Museum lindes særdeles gode sukker, Hjernekasser og Kjæber, ligeledes 

 af de Heste andre Felider fra de Iranske Fosforit-Lag. 



29) p. 54. Om Proælurus især: 



Filhol': Ann. se, géol., tone X, 1879; p. 192—201, pi. 26— 27 (Kjæber, Hovedskal). 



Filhol: Observations sur le genre Proailurus; Bull de la Soc. des se. phys. et nat. de Toulouse, 1881, p 

 1 — 47, pi. I -5 (det meste af Skelettel af Hoved og Lemmer). 



3°) p. 54 og 78. Om Pseudælurus især: 

 Filhol: Ann, se. géol., lom. XXI, 1891; p. 73-S5, pi. IV (Kjæber O. S. V.). 



Fra Amerika kjendes neppe andel af ^Pseudælwrus' end en Underkjæbe fra Nebraska (Leidy: 



12* 



