95 



oftest udgaaende paatværs fra Annulus; den er sikkert ikke fremkommen af noget, der kunde svare Ml de 

 indbøjede Rande af Os tympanicum og Os bulles hos Herpestoidei. - Hus Helictis findes der i Trommehulen 

 en Skillevæg, der er større end hus nogen Hund, udgaaende fra Annulus omtrent paatværs af Trommehulen ; 

 den svarer utvivlsomt lil en af de listeformede Kamme, der hos andre Mustelider kunne udgaa fra Annulus. 

 1 in Dannelse sum den har man vist det nærmeste Sidestykke lil Skillevæggen hus Humle. 



37) p, 60. Mellem ile højest udviklede Herpestoidei paa den ene Side og ile højeste Arctoidei paa 

 paa den anden lindes sum oftest en Forskjel i Næselabyrinthens Bygning, hvorpaa Gope [Proceed. Amer. 

 Philos. Soc, 1882, p. 171 — 475, og Tert. Vertebr., 1884, p. 890) har grundet sine Afdelinger Epimycteri og 

 Hypomycteri, der ganske svare lil Herpestoidei og Arctoidei Hos Epimycteri skal Forholdet være følgende: 

 ■ external nostril occupied by the inferior ethmoturbinal and the reduced maxilloturbinal« ; hus Hypomycteri 



er »external nostril occupied by the complex maxilloturbinal li ■■ ethmoturbinals confined to the posterior 



pari of the nasal fossa; the inferior ethmoturbinal of reduced size». — I Virkeligheden er Forholdet næsten 

 ens hus ile mere oprindelige af ile nulevende Rovdyr af begge Afdelinger; hus dem, li^rs hus andre op- 

 rindelige Pattedyr, ei Concha inferior (maxilloturbinal) \elmhiklei . i Hovedsagen formet sum et Blad, hvis 

 Midtribbe er fæstet paalangs paa Næsehulens Ydervæg, og hvis øvre og nedre Halvdel begge ere indrullede, 

 med Hulheden vendende udad, saa at del i lodret Gjennemsnit faar Form som el dobbelt Sextal: g; de 

 forreste Spidser af Concha swperior & media (ethmoturbinal) sinekke sig hen over Concha inferior, og i 

 Hovedskallens Næseaabning viser sig Forenden baade al' t '. inferior og C. swperior. Saaledes kan Forholdel 

 endnu \a're hus forskjellige Arter Felis, især af de større, og hus Arter af Viverra og Herpestes, Protéles, 

 Hyæna blandt Herpestoidei, og hos Nasua blandl Arctoidei er del mer ved al være det samme; hus dem alle ei C 

 inferior i en eller anden Retning lidt afvigende fra det oprindelige. l\n* de fleste af Nutidens Rovdyr have baade C. 



inferior og C.swperior{& media) faael forstørre! Overflade ved Fremkomst af Længdekamme, der igjei [rulle sig, 



frembringe nye Længdekamme o. s. v.; men Helenes Væxt er ikke ens hos alle; C. inferior og C. swperior trykke 

 hinanden; hos nogle vinder C. inferior Sejr og trænger C. swperior tilbage; hos andre sejrer C. swperior og ler- 

 trykker enten den øvre Halvdel al' C inferior eller bringer hele C. inferior lil al vantrives. Hus Arctoidei 

 er det C. inferior, der sejrer; imruligsl bliver den hus Sæler. Hus Herpestoidei er del C. swperior, der 

 oftest har Overmagten; men Ogsaa hus dem kan del hænde, al C. inferior bliver den sejrende; det sker hus 

 Cyneelurus , og Tilhøjelighed dertil spores hos liere Arter Felis, sum F. Vynx, hus Arctictis og liere andre 

 Paradoxuri. \\u* næsten ingen al' de mange uddøde Rovdyr kjendes Næselabyrinthen. — (Zuckerkandl 

 (Das periphere Geruchsorgan der Såugethiere, IS87) har beskrevet Sibenet hos nogle af de almindeligste Rovdyr 

 og efter Formen at Concha inferior inddelt Rovdyrene i lu Afdelinger, svarende lil Cope's Epimycteri og 

 Hypomycteri (som han ikke har kjendt); men fordi han har set altfor faa Rovdyr, har han altfor skarpt 

 skjelnel mellem dem, der have »aslige», og dem, der have. «gewundene Museheln » ; en saadan skarp Adskillelse 

 lindes i Virkeligheden ikke. At den »doppelt gewundene Nasenmuschel» er den oprindeligste Form, har han 

 rigtig fremhævet.) 



38) p. 60. Om Cynodictis, Cynodon, Gephalogale (etc.) især: 

 Cope; Tert. Vertebr., 1884. [Galecynus, Temnocyon etc.) 



Filhol: Bibi. de l'école des hautes eludes, se. nat., tom XV. 1876; p. 66- 144, pi. 9 — 21. 



Kil hul; lbd., tom. XXIV, ISHI; p. 19—39, pi. 3—4. 



Filhol: Areh. Mus. d'hist. nat. Lyun. tom III. 1881; p. 32—42, pi. II. 



Filhol: Hull. de la Soc. des. se. phys. et nat. de Toulouse, vol. V, 1882; p. 54—80, pi. V — VII. 



Gervais: Zoologie el paléontologie francaises, '2 ed., 1859; p. 216—219, pi. 



Sehlusser: Die Allen, Lemuren ete., II, 1888; p. 252—280; 313—327, pi. 



39) p. 61. Al Otocyon ikke er oprindelig i al have flere Kindtændei end sædvanlige Humle, ei sagl 



i Viileiisk. Medil Naturhisl Foren. Kbhvn., 1882; p. 60—61. Scotl er tilbøjelig lil at have sa ic Me g 



[Journal of Morphology, vol. V, 1891, p. 373, og Transael. Amer Philos. Soc, vol. XVII. 1894, p. 74). 



i0 ) p. GI. Om Amphicyon især: 

 B la in ville: Ostéographie, Genre Suhuisus. 



