(Euphractus sexcinetus.) 
Halen er klædt med et sammenhængende, men noget svagt Pandser af noget løst 
sammenføjede Smaaplader, inderst ordnede i 5—7 Ringe, der dog paa Halens Underside 
tildels ere utydelige; en Pladerække findes i hver Ring paa Halens Overside for de første 
2 eller 3 Ringes Vedkommende, to Pladerækker for de næste 3 eller 4 Ringe, med Ringenes 
Smaaplader stillede i Skifte eller mere eller mindre lige bag hverandre; paa Oversiden af 
Halens Spids og påa det meste af Halens Underside ere Skællene uregelmæssig stillede. 
Indenfor den inderste Ring findes en mere eller mindre ufuldstændig Ring af vantrevne 
Smaaplader. Overalt svare Hornplader og Benplader til hverandre. Ingen af Hornpladerne 
har nogen Længdekam. I Ringene inderst paa Halens Overside ere Smaapladerne formede 
påa lignende Maade som i Rygskjoldet, nærmest som i dets Belter, dog lidt simplere; saa- 
ledes findes ikke Rækker af »Haargruber« langs Midtfeltet; kort Glideflade findes paa de 
forreste Plader i Ringene. Længere ude og paa Halens Underside tabe Smaapladerne 
deres Præg og blive til smaa mere eller mindre kredsformede eller kantede Plader uden 
Tegning. 
Paa Kinden under Øjet findes en skarpt afgrændset halvmaaneformet Gruppe af 
Skæl, ellers paa Kinderne kun spredte smaa Skæl. Oversiden af Underarm og Haand og 
Fodens Overside ere klædte med tætstillede Hornskæl, der tildels indeholde Benkjerner. 
Det meste af Legemets Underside er klædt med blød Hud med smaa spredte Hornskæl. 
Hele Skjoldets Hornklædning er gullig (af Jord ofte farvet rødgul eller brun). 
Paa Pandeskjoldet findes yderst fine, paa Afstand ikke synlige Haar stillede i Haar- 
gruberne; kun i Pandeskjoldets Bagrand findes nogle stivere og længere Børster. Fra Haar- 
gruberne i Bagranden af Hals- og Rygskjoldets Plader udgaa nogle anselige stive Børster, 
der især ere lange og talrige paa Siden af Belterne og af Lendeskjoldet, hvor de kunne 
naa en Længde af omtrent 90 Millim., men dog langtfra skjule Skællene; andre af Haarene 
i Skællenes Bagrand ere kun svage; og alle de Haar, der udgaa fra Pladernes Siderande, 
ere yderst svage; fra »Haargruberne«, der omgive Pladernes Midtfelt, udgaa ingen Haar. 
I Bagranden af Pladerne i Halens forreste Ringe udgaa enkelte stive Børster; ellers er 
Halens Haarklædning yderst svag. Langs Haandens og Fodens Rande findes Rækker af 
anselige stive Børster (Gravebørster). Legemets Underside er klædt med ret lange og stive 
Haar, stillede i Grupper bag Hornskællene. — Ved Slid kan Pandserets Haarklædning 
næsten forsvinde. 
Haarenes Farve er mest brungul, vexlende til hvidgul, maaske ved Afblegning. 
De lange Børster, der kunne findes påa Rygskjoldets Sider, kunne være næsten hvide. 
Skindene fra Lagoa Santa ere ret ensartede, bortset fra den ikke helt ringe 
Vexlen i Tallet af Skjoldets Smaaplader. Et foreliggende Skind af samme Art fra ukjendt 
Hjemsted er paafaldende ved sin korte Hale, hvis Smaaplader ere i ualmindelig Grad 
vantrevne. 
