40 
(Xenurus duodecimeinetus.) 
hvirvler er Torntappen stærk, med vidt udbredt Spids; indbyrdes støde Torntappene sammen 
lige til den øverste Rand. Yderste øverste Rand af Tværtappene af de to Bækkenhvirvler 
og forreste Halehvirvel er rejst noget ivejret, kamformet opstaaende. 7de Halehvirvel, der 
er forenet med Bækkenet og de forreste Halehvirvler, har Form som de nærmest foran 
liggende Halehvirvler, med særlig stærk Tværtap. 
Ialt er Halehvirvlernes Tal 26 til 29. De 19 til 22 frie Halehvirvler bag Bækkenet 
ere paafaldende svage; kun de to forreste af dem have omtrent sædvanlig Hvirvelform; de 
følgende vanslægte meget hurtig.  Kroppene ere ganske korte. Tværtappene paa de 3 
forreste af de frie Halehvirvler ere båade korte og smalle og have ingen Mærker efter 
Sammenstød med Hale-Pandser; påa 4de er Tværtappen allerede indskrænket til en lille 
Stump, og paa de følgende Hvirvler forsvinder den snart helt. Ledtappe findes nogenlunde 
veludviklede kun påa de 3 forreste af de frie Hvirvler; allerede paa 3dje ere dog de 
bageste Ledtappe helt vantrevne. Pre. mamullares findes saa godt som ikke. Torntap findes 
påa den forreste, skjønt kun lav; paa 2den kan den neppe spores. De nedre Buer ere 
svage, lave, i Spidsen saa godt som upaavirkede af Haleskeden, 
13 eller 14 Par Ribben. ste Ribbens øvre Ende har paa Forsiden en Ledflade 
mod Tværtappen af 7de Halshvirvel; Ledfladen mod i1ste Ryghvirvel er næsten flad; Led- 
fladen mod Manubrium er delt i et forreste og et bageste Afsnit, der danne en Vinkel mod 
hinanden. Af Ribbenene bag iste mangle de 4 eller 5 bageste Tubereulum; kun de forreste af 
dem ere ret stærkt sammentrykte, de 5 eller 6 bageste ere næsten trinde; Suleus costalis er kun 
svag eller mangler helt; Spor af Forbening i Ligamentum interecostale mangler saa godt som helt. 
Paa Manubrwum er Ledfladen for 1ste Ribben delt i to Afsnit. 
Skulderbladet er lidt smallere; Ujevnhederne i Udspringet af M. triceps meget 
svagere. Prec. coracotdeus er lidt svagere. Fra Bagranden af Acromion udgaar ikke nogen 
frit fremstaaende Udvæxt, kun en svag Udbuning. Spidsen af Acromion er endnu større 
og tykkere, mere buet, og har paa sin Inderside en bred, afrundet Ledflade for Tuberculum 
majus, fremkaldende en Udvidelse af Acromion fremefter. 
Nøglebenet er ret stærkt buet, Ledfladen mod Acromion pladeformet udbredt. 
Overarmen er endnu mere svær og kort. Ledhovedet er næsten halvkugleformet. 
Næsten hele Ydersiden af Tubherculum majus bærer Ledflade mod Aeromion.  Biceps-Furen 
er bred, ganske aaben. Crista deltoidea naar længere ned, strækkende sig omtrent over de 
to Tredjedele af Knoglens Længde. Crista supinatoria begynder et godt Stykke ovenfor 
Knoglens Midte og er endnu mere udstaaende til Siden. Condylus imternus er endnu mere 
fremstaaende. Den nedre Ledflades Afsnit for Spolebenet er jevnt afrundet, uden Fure. 
Spolebenet er kortere. Ledfladen mod Overarmen er en næsten jevnt udhulet Skaal- 
flade. Øvre Endes Ledflade mod Albuebenet er udelt, og ingen Indbugtning findes i Knoglens 
Rand. Kammen langs den nedre Del af Knoglens Forside er øverst noget lavere, og det 
