(Dasypus novemecinctus.) 
hvirvel ere længere end hos Ewphractus, i mindre Grad knoldformede, mere fladtrykte; de 
forreste af dem ere indbyrdes forbundne i Sømme eller fast sammenvoxede; de bageste have 
indbyrdes Ledflader, der ere ret smaa; Ledfladerne mellem Spidserne af 6te og 7de Hals- 
hvirvel ere mindre end hos Euphractus. Paa Bagsiden af Spidsen af Tværtappen af 7de 
Halshvirvel findes ingen Ledflade for iste Ribben, skjønt dog Tværtappen er, eller kan 
være, noget paavirket af Ribbenet. Ledfladerne mellem Rødderne af Tværtappene paa bte 
og 7de Halshvirvel bølgeformet bugtede; de tilsvarende Ledflader mellem 7de Halshvirvel 
og Iste Ryghvirvel kun svagt buede, næsten flade. 
15 Ryghvirvler, eller en enkelt Gang (33.) 16, 10 af dem Brysthvirvler. Ryg- 
hvirvlernes Kroppe mindre svære, især i Ryggens forreste Del med iøjnefaldende Begyndelse 
til at indskrænkes til Bueform. Det underste af de to Afsnit, hvori Ryggens Foramima 
intervertebralia ere delte, er paa liste til Yde Ryghvirvel indesluttet i Hvirvelbuens Grund. 
Øverste Afsnit af alle Ryggens Foramina intervertebralia viser sig kun som Udsnit i Hvirvel- 
buerne eller i Bagranden af Prc. accessorius. En tydelig Prc. accessorius, med Ledforbindelse 
med Roden af Prc. mamullaris paa den følgende Hvirvel, findes først paa 6te Ryghvirvel; 
Ledforbindelse med Oversiden af Roden af Tværtappen paa den følgende Hvirvel har Pre. 
accessorius først paa 10de Ryghvirvel; de største Pre. accessorn, paa Lendehvirvlerne, ere 
forholdsvis langstrakte. Paa de 8 (eller undertiden 9) forreste Ryghvirvler findes Ledflader 
for baade Capitulum og Tuberculum af Ribbenene; paa øde og 10de er der kun Flade for 
Capitulum. Paa lste Ryghvirvel er Ledfladen for Capitulum og Tuberculum en ganske flad 
langstrakt Skaal.  Brysthvirvlernes Tværtappe i Spidsen meget mindre udbredte.  Pre. 
mamillares paa de forreste Brysthvirvler meget svagere, afrundet knopformede. De bageste 
Brysthvirvlers og Lendehvirvlernes Pre. mamullares lange og stærkt rejste ivejret, Mærkerne 
efter Rygskjoldets Tryk kun ret svage. Torntappene høje, især forholdsvis høje paa de 
bageste Brysthvirvler og paa Lendehvirvlerne; i Spidsen ere Torntappene paa de bageste 
Brysthvirvler og paa Lendehvirvlerne udbredte, bærende en Flade, hvorpaa Rygskjoldet hviler. 
Foruden de to egenlige Bækkenhvirvler ere som oftest de 7 forreste Halehvirvler 
indesluttede mellem Bækkenbenene, paavirkede af dem og sammenvoxede med dem og ind- 
byrdes; undertiden ere kun de 6 forreste Halehvirvler optagne i Bækkenet; 7de kan da 
enten med forreste Del af sin Tværtaps Yderrand røre Sædebenet (33.) eller være helt fri 
(50.).. Iste Halehvirvel støder til Hoftebenet kun med det forreste yderste Hjørne af sin 
Tværtap i større eller mindre Udstrækning eller en enkelt Gang (33.) slet ikke; 3dje Hale- 
hvirvel rører som oftest ikke Sædebenet, men kan røre det med bageste yderste Spids af 
sin Tværtap (33.) eller med det meste af Tværtappens Yderrand (50.); 4de Halehvirvel 
støder til Sædebenet med bageste ydre Hjørne af sin Tværtap eller undertiden (33., 50.) 
med hele Tværtappens Yderrand; dte, 6te og oftest 7de støde til Sædebenet med hele Yder- 
== 
randen af Tværtappen; alle 7, eller undertiden kun 6, forreste Halehvirvler støde sammen 
