83 
Pladerne i samme Belte, vist hos alle Slægtens Arter. Midtfeltet er vist oftest formet som 
en ligebenet Trekant med afskaaren Top, men ogsaa jevnlig ender det spidst fortil; For- 
holdet er lunefuldt vexlende som hos D. novemcinctus, indenfor samme Skjold. Furerne, 
der skille Midtfeltet fra Randfelterne, ere oftest lidt dybere, men kunne være næsten ud- 
viskede. Randfelterne ere snarest endnu smallere. Haargruberne i Pladernes Bagrand ere 
flere, fra 5—7, større, tættere stillede. Haargruberne i Furerne mellem Midtfelt og Rand- 
felter ere flere, fra 4—10 paa hver Side, og meget større. Aare-Porerne paa Midtfeltet staa 
mere uordnet, ikke i Længderækker. En af de længste Belte-Plader, fra Skjoldets Side, fra 
Lapa dos Tatus, er 53 Millim. lang og 13 bred forrest; de tilsvarende Maal hos en stor 
D. novemeincetus ere 30 og 6. 
At dømme efter Haleskeden fra Lapa da Escrivania Nr. 1 er Halen mindre hurtig 
afsmalnende end hos D. novemeinctus; i 8de Halerings Bagrand tælles saaledes 16 Smaa- 
plader, medens der hos D. novemcinctus kun findes 12—14. Samme Haleskede viser Længde- 
kjølen paa Smaapladerne tydeligere, end den plejer at være hos D. novemcinclus, tydelig 
baade paa Halens Over- og Underside; men løse Smaaplader af flere andre Haåleskeder vise 
ikke noget paafaldende i denne Henseende. I Talrigheden af Haargruberne synes Hale- 
skedens Smaaplader ikke at afvige fra D. novemcinctus. — Fra Lapa dos Tatus haves nogle 
faa Smaaplader, der vist ere af Haleskedens inderste Ringe, og som udmærke sig ved ejen- 
dommelig store, tætstillede Haar- eller Kirtelgruber. 
Artens Egenheder i Rygskjoldet ere allerede klart fremtrædende hos ganske unge Dyr. 
Hvis Haarklædningen har svaret til, hvad Skjoldets Haargruber synes at vise, har 
den været meget stærkere og tættere end hos D. novemeinctus. Paa Skulder- og Lendeskjold 
har der da ikke staaet enkelte spredte korte fine Børster, men paa hver Benplade har der 
staaet en tæt Krands af stærke Haar; og paa Belterne har der ikke alene været flere og 
stærkere Haar i Bagranden af hver Benplade, men desuden to Længderader af tætstillede Børster. 
Tænder. Der foreligger 5 løse Tænder af voxne Dyr fra Lapa dos Tatus og 3 
fra en unævnt Hule, alle af Lund henførte til denne Art, hvad sikkert er rigtigt; desuden 
haves en forreste nedre Tand i en Stump af en Underkjæbe fra Lapa da Escrivania Nr, 5 
og en Række af 6 Mælketænder i en Underkjæbe fra Lapa dos Tatus. Om Tændernes Tal 
kan intet oplyses andet end, at der i den unge Underkjæbe fra Lapa dos Tatus findes 9 
Tandgruber, af hvilke vist alle undtagen den bageste have indeholdt (eller indeholde) 
Mælketænder. Kun i Tændernes Størrelse, ikke i deres Form, synes der at kunne paapeges 
Afvigelse fra D. novemcinctus; vel ere de tomme Tandgruber hos de voxne Dyr vistnok 
gjennemgaaende lidt bredere forholdsvis; men i selve Tændernes Form kan der neppe spores 
nogen tilsvarende Forskjel. En af de største af de løse Tænder fra Lapa dos. Tatus har 
største Tværmaal 4 Millim., en af de største Mælketænder 3/4. Længden af Tændernes 
Række i Underkjæben med Mælketænder er 41/2. 
Il Es 
