108 
(Hoplophorus euphractus.) 
Trommehulen. Underkjæbe-Leddet har vel i det væsenlige faaet samme ejendommelige lod- 
rette Stilling som hos L. ornatus, men har dog beholdt lidt mere oprindelig Form. Canalis 
infraorbitalis er snarest som hos L. ornatus, men dog noget nærmere ved det sædvanlige; 
hos L. ornatus har den faaet en paafaldende Vidde, og paafaldende smal Undervæg, vist 
som Følge af, at den har rummet en ualmindelig stor Nervus imfraorbitalis, svarende til 
den mægtige Tryne, der maa have været tilstede, at slutte efter Formen af den forreste 
Næse-Aabning. Til Gjengjeld er Foramen condyloideum, baade hos H. euphractus og L. or- 
natus, blevet paafaldende lille, vel fordi Nervus hypoglossus er bleven svagere end sædvanlig; 
begge Arter staa i denne Henseende omtrent paa samme Trin. Ligeledes paa samme Trin 
staa de i Henseende til Nakke-Ledknudens ejendommelige smalle Form, der vel maa være 
afhængig af en særegen Maade at føre Hovedet. Tændernes Kroner have hos begge faaet 
omtrent samme Højde. 
Derimod er H. euphractus naaet langt videre end L. ornatus i en paafaldende Ud- 
vikling af Sinus frontales, der ikke alene fylde Pandebenet, men strække sig langt ind i 
Isseben, Ala magna og Sqvama, hvor de danne mægtige Huler og udpose Knoglernes 
Vægge. Ogsaa fra Næsegangens bageste Del synes der at være udgaaet Udvidelser, der 
have dannet sig grubeformet Leje paa Undersiden af bageste Kilebens Krop og Ala magna, 
hvad hverken findes hos L. ornatus eller hos P. australis, og Næsegangens Vægge ere skudte 
til Siden. Tandsættet er desuden lidt forstærket, hvad der viser sig i den betydeligere 
Størrelse af de to forreste Tænder, der ere større end hos begge de nævnte Slægtninge; 
og i tilsvarende Grad synes Tyggemusklerne forstærkede; i hvert Fald har Tindingmusklen 
afsat stærkere Kamme langs Overranden af Prc. zygomaticus og paa Prc. posttympanicus 
sqvamæ, meget stærkere end hos Slægtningene. 
Forholdet mellem Slægterne Hoplophorus og Lomatophorus er nærmest følgende: 
EH. Næsebenet af omtrent sædvanlig Form, fladt.  Øjehulens Omrids nærmest kredsformet. 
Sideranden af Nakkebenets Grund-Del ikke udhulet. (Store Lufthuler i Isseben, Ala magna 
og Sqvama. Bageste Næsegang udvidet. De forreste Tænder formede næsten som de andre.) 
Hoplophorus. 
HE. Næsebenet uhyre, opsvulmet, indrullet. Øjehulens Omrids aflangt. Sideranden af Nakke- 
benets Grund-Del udhulet. (Ingen eller kun smaa Lufthuler i Isseben, Ala magna og Sqvama. 
Bageste Næsegang ikke udvidet. De forreste Tænder betydelig svagere end de andre.) 
Lomatophorus. 
Endnu er Hoplophorus euphractus den eneste sikre kjendte Art af Slægten. 
Overfor den ene eller den anden af sine Slægtninge udmærker H. euphractus sig 
ved følgende. 
Ydre. I Ydre har den i høj Grad lignet Lomatophorus ornatus; den har haft 
lignende Størrelse, snarest været lidt større, og har væsenlig haft samme Legemsform og 
samme Hornklædning paa Pandseret. Men Snudens Form har været en anden, langt 
