110 
(Hoplophorus euphractus.) 
L. ornatus kun sjelden findes et enkelt lille indskudt Randfelt; H. euphractus viser derved 
en lille Tilnærmelse til Forholdene hos Pamnochthus og dens Slægtninge. Smaapladernes 
Overflade er hos H. euphraclus mere ru end hos L. ornatus, hos hvem den er ualmindelig 
elat.. Haargruber mellem Randfelterne ere tilstede i langt større Tal end hos L. ornatus, 
hos hvem kun faa findes. »Propalæohoplophorus« viser ingen nærmere Overensstemmelse, 
undtagen i Randfelternes Talrighed; blandt andet afviger denne Slægt paafaldende ved at 
have Smaapladerne i Skulder-Delen formede omtrent som i Midten af Ryggen. Endnu 
mere forskjellig er Glyptodon, hvis Rygskjold er forholdsvis sværere, med Smaapladerne i 
Skulder-Delen formede som de andre, med knoldformet fremstaaende Randplader 0. s. v. 
At dømme efter de ikke faa foreliggende Stykker af Haleskeden af H. euphractus 
maa den i meget være som hos L. ornatus (5 Stkr. foreligge, mere eller mindre ufuldstændige). 
I Halens Ringe ere Smaapladernes Randfelter dog meget talrigere og mindre, og Smaa- 
pladernes Overflade er mere ru. De største af de forstørrede Smaaplader paa Siden af den 
yderste Del af den faste Haleskede ere langt større end hos L. ornatus, omtrent 130 Millim. 
i største Tværmaal, mod omtrent 80 hos den største L. ornatus (Størrelsen vexler meget), 
og ikke med fladt eller svagt indbuet eller udhvælvet Midtfelt, men med Midtfeltet for 
største Delen rejst som en mægtig kegleformet afrundet Top, hvis Grund er omgiven af en 
svag ringformet Fordybning, der igjen er omsluttet af en svag ringformet Vold, der atter 
er omsluttet af en snever Kreds af smaa Randfelter, der ere mindre end hos L. ornatus; 
Forholdet minder ikke lidt om Pamnochthus; men den fremstaaende topformede Knude er 
endnu mægtigere end hos Panochthus, og dens Overflade er ikke straaleformet stribet af 
Furer, der udgaa fra dens Spids, men ret glat, oversaaet med fine Porer, omtrent som 
de tilsvarende Plader hos L. ornatus.. Omkring de største af de forstørrede Smaaplader 
paa Haleskedens yderste Del ligger der ligesom hos L. ornatus Kredse af andre forstørrede, 
men dog mindre Smaaplader; hos H. euphractus ere disse Smaaplader tildels forholdsvis 
større end hos L. ornatus, med større Midtfelt, der paa sine Steder fortrænger Randfelterne, 
og deres Midtfelter ere ikke omtrent flade som hos L. ornatus, men enten ret dybt grube- 
formet udhulede i hele deres Udstrækning eller med en svag kegleformet Forhøjning i 
Midten. Haleskeden hos »Propalæohoplophorus« kjendes kun meget ufuldstændig og har 
ingen nærmere Lighed. Ogsaa hos Glyptodon er den helt anderledes, dannet af Ringe i 
hele sin Længde, Randpladerne paa Ringenes Overside bærende store kegleformede Ud- 
væxter, 0. S.V. 
Tænderne, der dog kun kjendes ufuldstændig og mest efter deres Gruber, ere 
nærmest som hos L. ornatus (3 Hovedskaller med ufuldstændige Tandrader foreligge), men 
afvige i følgende: 1ste og 2den øvre Tand ere større, kun lidt mindre end de følgende, og 
have, at dømme efter Gruberne, omtrent samme tredelte Form som de andre, Tredelingen 
paa lste Tand ikke fuldt udpræget; hos L. ornatus ere begge disse Tænder, især dog Iste, 
