143 
for Cunerforme terttum, omtrent som hos G. darwimir; men Fladen staar ikke omtrent lodret 
som hos G. darwimu, men viser stærkt nedad; hos M. armatus, hvor Fladen ogsaa er lodret, 
strækker den sig meget længere tilbage; hos M. robustus findes den slet ikke. Ledfladen 
for Hælbenet strækker sig mindre langt ned paa Knoglens Side end hos nogen af de andre. 
Ledfladen for 3dje Mellemfodsben er betydelig mindre end hos nogen af de andre. Led- 
fladerne for 4de og dte Mellemfodsben ligge næsten i samme Plan og ere næsten plane, som 
hos M. robustus og G. darwimi; hos M. armatus ligger Fladen for 4de Mellemfodsben ikke 
saa lavt nede som Fladen for dte og er fladt skaalformet fordybet, medens Fladen for dte 
er noget udhvælvet. Ledfladen for dte Mellemfodsben er mere udvidet udefter end hos 
nogen af de andre, saa at dens Yderrand danner en spids Bue. Følgende Maal til 
Sammenligning: 
Eser. 1. Argentina. 
TE 
Myl. rob. Myl. Gryp. 
— arm. darw. 
Cubordeum. vet. juv. i 
Største Brede: foroven... 72 561/» 54 98 69 
Største Brede forneden................ 64 66//> 70/2 119 72 
Forsidenssstørste” Højde esse SMV 621|> 517|» 46 90 59 
Trods de store Afvigelser fra det, der er det sædvanlige hos M. robustus, er det vel ikke 
helt umuligt, at Knoglen kunde være af samme Art; de store Gumleres Evne til at ændres 
er paafaldende. 
Levningerne af det unge Skelet fra Lapa da Escrivania Nr. 5 ere saa unge, at de 
ikke ret egne sig for Art-Bestemmelse. Tilfældigvis haves i Museet i Kjøbenhavn væsenlige 
Dele, dog ikke Hovedskallen, af et Skelet af en ligeledes ganske ung Mylodon fra Argentina, 
saa godt som sikkert en M. robustus, og de foreliggende Hvirvler og Lemmeknogler fra 
Lapa da Escrivania Nr. 5 stemme såa nøje med de tilsvarende Knogler af dette Skelet, 
at der ikke er større Grund til at tvivle om, at de ere af samme Art. — Tænderne af dette 
Escrivania-Skelet ere endnu i den helt kegleformede Tilstand; saaledes er største Tværmaal 
af lste og 4de nedre Tand ved Slidfladen 9 og 20'/2 Millim. (Tandkit medregnet), nærmest 
Rod-Enden henholdsvis 14/4 og 30/4. Alle Tænderne have allerede veludviklede smaa 
Slidflader; men Slidfladernes Omrids er ikke ganske, som det vilde vise sig hos den voxne; 
saaledes har Ade Tands Slidflade omtrent Form som et 8-Tal, med det forreste Afsnit større 
end det bageste, de to Afsnit kun skilte ved en simpel smal Fure påa hver Side, men ved 
Rod-Enden ere Furerne udvidede til brede, flade Render. Noget Forhold, der kunde tyde 
påa, at Tænderne ikke tilhørte en M. robustus, kan vist ikke paapeges. Som ellers hos 
Unger af Mylodon (flere findes afbildede af Burmeister og Ameghino) er I1ste Tand 
den mindste i Rækken; dens Slidflade er kun svagt skraanende; dens Sider ere uden 
Furer. — Hjernekassens Nakkeflade er ret afvigende fra den Form, den viser hos den 
