150 
(Catonyx giganteus.) FEER 
paa en Halehvirvel fra Lapa dos Tatus. En Mulighed er der for, at disse Benkjerner skrive 
sig fra andre Dyr, maaske fra Chlamydotherium eller Glyptodonter, og kun tilfældig ere komne 
i Berøring med Knogler af Catonyr; men Sandsynligheden derfor er ikke stor. En Del Ben- 
kjerner af lignende Slags haves desuden fra Lapa da Escrivania Nr. 1 og Nr. 5, de Periperi 
Nr. 1 og fra unævnte Huler. — Hos $. magnum synes der ingen Benkjerner at findes i Huden, 
lige saa lidt som hos $. leptocephalum. 
Tænder. Et Sæt øvre og nedre Tandrader, næsten fuldstændige, af et gammelt Dyr 
haves fra Lapa da Escrivania Nr. 5; to sammenhørende nedre Tandrader haves fra Lapa 
dos Tatus, sikkert hørende til det typiske Skelet fra denne Hule; mindre Kjæbestykker med 
Tænder og adskillige løse Tænder af gamle og unge, tildels ikke fuldt sikkert bestemte til 
Art, foreligge desuden fra Lapa da Escrivania Nr. 5, do Marinho Nr. 2, de Periperi Nr. 1, 
da Serra das Abelhas, da Serra do Taquaral Nr. 3, dos Tatus og fra unævnt Hule. 
Tændernes Tal, 5 øvre og 4 nedre i hver Kjæbeside, deres Bygning og Stilling, i 
det væsenligste ogsaa deres Form, er alt som hos Slægten Scelidotherium; det eneste, der 
kan siges at udmærke dens Tandsæt overfor alle de kjendte Scelidotherium-Arter, er, at de 
øvre Tænder, eller dog de fleste af dem, ere lidt mindre sammentrykte, alle med tydelig 
g Q (9) Indbugtning paa Indersiden. Fra Scelidotherium magnum, en 
(€ ( af de Arter af Slægten, som den mest ligner, afviger den 
SR Se D VA i følgende Enkeltheder: 
NV SY liste øvre Tand er lidt mere svær, i Forhold til de 
NE Se ve andre Tænder, og mindre sammentrykt; paa dens Inder- 
side findes en Indbugtning, der oftest er dyb, men en en- 
SS GA kelt Gang kan være svag, medens en Indbugtning hos 8. 
IN I magnum oftest helt mangler og kun en enkelt Gang findes 
DH AD D antydet. — 2den øvre Tand, den sværeste i Rækken, har en 
1. 2. 3. 4 5. 6. — noget skarpere Indbugtning paa Indersiden end Iste; den 
1—4, Catonyx giganteus. Skitser minder i høj Grad om samme Tand hos $. magnum. — 3dje 
af Omrids af Slidfladerne af 4 øvre 
Tandrader, 2 højre og 2 venstre. 
1. fra Lapa da Escrivania Nr. 5. 2. sammentrykte, med Forranden oftest skraanende mere eller 
fra Lapa de Periperi Nr. 1. 3. Unge, mindre stærkt tilbage indefter, ikke næsten tværgaaende som 
fra Lapa da Serra das Abelhas. 4. d Ø 2 
fra Lapa da Serra do Taquaral Nr.3. Pad 2den, med anselig Indbugtning paa Indersiden; hos $. 
og 4de øvre Tand ere kun lidt mindre svære end 2den, dog mere 
5, 6. Catonyx giganteus. Omrids magnum ere de derimod betydelig spinklere end 2den, endnu 
af Slidfladerne af 2 nedre Tandrader, Meer en FEE Dr al I eee ede EDE 
EURO NE Dkr sammentrykte, med endnu mere tilbagegaaende Fo 
vania Nr. 5. 6. fra Lapa dos Tatus. rand, med kun svagere Indbugtning paa Indersiden eller 
[XL KorholdenskikkEsnersE ER undertiden helt uden Indbugtning. — dte øvre Tand, den 
mindste i Rækken, er forholdsvis større end hos S. magnum, næsten lige såa svær som 
lste, mindre sammentrykt. 
