EErå 
er Sværhed. Ogsaa Bækkenet og dets Forbindelse med Hvirvelraden styrkes, ikke alene under 
Paavirkning af den Vægt, der hviler paa det, men ogsaa under Indflydelse af de stærke Ryg- 
muskler, der tjene til at holde Forkroppen løftet. Hoftebenet bliver en svær Knogle med stærke 
Muskelkamme og faar desuden Tilbøjelighed til at udbrede sig skaalformet som delvis Bærer 
af Bughulens Indvolde, der under den oprejste Stilling mere end før komme til at hvile paa 
det; dets Forbindelse med Bækkenhvirvlerne bliver fastere, med Tilbøjelighed til fast Sammen- 
voxning, og flere af de forreste Halehvirvler have Tilbøjelighed til at smelte sammen med Bækken- 
hvirvlerne. Høje Torntappe og høje Pre. mamillares paa Lendehvirvlerne ere Følger af Ryg- 
musklernes Styrke. — Selv om Vanen at sidde paa Bagbenene ganske opgives, saaledes som 
det er Tilfældet hos nogle af de mest klatrende Gumlere, beholde Baglem og Bækken dog en Del 
af de Egenskaber, de have faaet hos de oprindelige Former. 
Halen bruges af de oprindelige Gumlere i en væsenlig Grad som Støtte, medens de 
sidde paa Bagbenene, og den bliver mægtig, tyk, muskelstærk; dens Tværtappe og nedre Buer 
blive paafaldende store, og dens stærke Muskler bidrage til at paavirke Bækkenhvirvler og de 
bageste Ryghvirvler og frembringe Styrke i Torntappe og Pre. mamillares, undertiden ogsaa 
i Pre. accessori; Tværtappene af de Halehvirvler, der have deres Plads indenfor Sædebenet, 
blive saa lange, at de naa Sædebenet, forenes fast dermed ved Baand eller helt smelte sammen 
med det. — Det kan ske hos nogle af de øverste planteædende Gumlere, at Halen ikke mere 
bruges og forsvinder; men de Virkninger, den stærke Hale hos deres Forfædre har haft paa 
Skelettet, udslettes ikke helt; nogle af Halehvirvlerne vedblive at være sammensmeltede med 
Sædebenet, 0. s. v. 
En Vane, der gjenfindes hos mange oprindelige Pattedyr, i Hvile at rulle sig sammen 
i Kugleform, findes ogsaa hos de oprindelige Gumlere, og hos nogle af dem er den dreven til 
høj Fuldkommenhed, især hos nogle, der have faaet stærkt forhornet eller tillige forbenet Hud 
paa Legemets Overside, saa at Sammenrulning er bleven dem et Middel til Forsvar. Det er 
sikkert denne Vane, der hos Gumlerne har fremkaldt Tilbøjelighed til mærkelige Omdannelser 
i Brystbenets, i Ribbensbruskenes og i de bageste Ryghvirvlers Ledforbindelser: Brystbenets 
Led kunne blive ualmindelig frit bevægelige indbyrdes, stødende sammen i virkelige Ledføj- 
ninger; Ribbensbruskene, der mere eller mindre forbene, kunne faa vel udformede Ledføjninger 
med Brystbenet, og de fleste af dem kunne faa Ledforbindelser indbyrdes paa de Steder, hvor 
deres Rande komme til at røre hinanden; og de bageste Ryghvirvlers Pre. accessorii faa Led- 
flader paa de Steder, hvor de ved Hvirvelradens stærke Sammenbøjning komme til at gnide 
mod Oversiden af Tværtappen og Undersiden af forreste Ledtap af den nærmest følgende Hvirvel. 
— Selv hos Gumlere, der have opgivet Vanen at rulle sig sammen, ere Stamfædrenes Egen- 
skaber i denne Henseende vedligeholdte i mere eller mindre fremtrædende Grad. 
Endnu paa andre Maader kunne Gumlerne afvige fra deres Stamformer blandt In- 
sektædere. 
