222 
(Orycteropodidæ.) 
opførte Egenskaber staar den omtrent paa samme Trin som de laveste af de andre. Kun i føl- 
gende Forhold er den gaaet videre end de Gumlere, der staa den nærmest: Næsen er ejendommelig 
omformet, noget i Stil med Tryne, indrettet som Redskab til at rode i det opkradsede Termit- 
Bo; Haarene omkring Næseborene ere blevne stive Børster. Maaske paa Grund af Næsebru- 
skens Bevægelighed har Næsebenets forreste Ende faaet en ejendommelig Form, en dyb Ind- 
skjæring i Forranden. Som ret forsvarsløs har den maattet øve i det mindste en af sine Sandser, 
Hørelsen, foruden Lugten, for i Tide at kunne mærke kommende Fjender og flygte for dem, 
og det ydre Øre er blevet paafaldende stort; Trommehulen har udvidet sig op i Squama, hvis 
Pre. posttympanicus er luftfyldt. Stapes har mistet den simple Stavform, der endnu er at finde 
hos andre af de laveste Gumlere, og den har faaet udpræget Form som Stigbøjle, som hos de 
allerfleste højere Pattedyr, og som hos mangfoldige Pattedyr, især af de lavere Grupper, Insekt- 
ædere, Flagermus, Gnavere, gaar en Gren af Carotis, en Arteria stapedia, igjennem den. Øret 
er ellers i de fleste Henseender bygget som hos oprindelige Insektædere, med ringformet Tromme- 
ben, o. s. v. Kindtændernes indre Bygning er bleven højst ejendommelig, vel nærmest en Følge 
af Vanslægtning: Tandkimen er udtunget i en Mængde Spidser, omkring hvilke Tandbenet af- 
lejres, saa at Kronen faar Udseende af at være sammensat. Endelig er Oryeteropus noget en- 
sidig uddannet som Graver; den har helt opgivet Klatring. Følgen er, at de to yderste Fingre, 
Åde og dte, foruden 3dje, ere tagne særlig i Brug, medens I1ste Finger er sat ud af Tjeneste og 
er forsvunden; de yderste Fingre ere blevne forholdsvis svært og sammentrængt byggede, deres 
Mellemhaandsben lidt forkortede, og ikke alene paa det stærkeste, 3dje, men paa alle de tilstede- 
værende er der fremkommet Midtkam paa nedre Ledhoveds Forside. Kløerne ere blevne noget 
skjævt sammentrykte. I Haandroden er der fremkommet forskjellige Afvigelser fra det op- 
rindelige, der vel staa i Forbindelse med Haandens Uddannelse til Gravepote; at Cuneiforme 
og Hamatum ere blevne særlig store, er vel Følge af Styrken af de tre yderste Fingre, som de 
støtte; mindre klar er Grunden til, at Multangulum minus og Capitatum smelte sammen. Ar- 
mens store Muskelstyrke viser sig særlig i Formen af Skulderbladet, der har faaet en paafaldende 
stor Acromion. Baglemmet er i enkelte Forhold lidt mere uddannet som Støtte end hos andre 
oprindelige Gumlere; saaledes har Laarbenet allerede faaet en anselig Crista glutæa; Tæernes 
Kløer have faaet lidt Lighed med Hove.?) 
Manidæ. Fra oprindelige Orycteropodider, der i enkelte Træk have staaet lavere end 
Orycteropus, stamme Maniderne; i alt væsenligt have Manidernes Stamformer været som Orye- 
teropus; de have endogsaa haft et Par af de Egenskaber, hvori Oryeteropus staar højere end 
forskjellige andre Gumlere. Men i Uddannelse som Termit- eller Myre-Ædere have Maniderne 
naaet en langt højere Udvikling end Øryeteropus; ligeledes i flere andre Henseender ere de af- 
vegne mere fra Insektæderne. 
