za 
Dasypodidæ. Fra Orycteropodider, der i enkelte Henseender have været op- 
rindeligere end Oryeteropus, stamme Dasypodiderne, hvis oprindeligste Former igjen ere Stam- 
former for Myrmecophagider og deres Efterkommere Bradypodider. 
Lavere end Oryeteropus have Dasypodidernes Stamformer været i følgende: de have 
haft Kindtændernes Kim af sædvanlig Form, ikke opløst i Flige; de have haft Næsebenets For- 
rand glat, uden Indskjæring, de have haft stavformet Stapes; Trommehulen har ikke været 
udvidet op i Sqvama; og de have været noget mindre uddannede som Gravere; i Haandroden 
have ingen af Knoglerne været sammenvoxede;  Mellemhaandsbenene have ikke haft Midt- 
kam paa Forsiden af nedre Ende. 
Men allerede de alleroprindeligste Dasypodider have faaet nogle Egenskaber, der stille 
dem paa et højere Trin end Orycteropus, Egenskaber, der gjenfindes hos alle andre Dasypo- 
dider og hos alle deres Efterkommere af andre Familier, om end ikke altid lige klart, under- 
tiden i saa stærk Forklædning, at de næsten ere ukjendelige. Kindtænderne have faaet simp- 
lere Form, ogsaa de bageste ere simpelt valseformede, og de ere blevne mindre. Mellemkjæben 
er noget vanslægtet, skjønt den endnu er anselig; dens Pre. nasalis er ifærd med at indskrænkes. 
Ganens Bagrand har mistet sit oprindelige Præg; den opstaaende Kant er forsvunden, ligeledes 
er hvert Spor af Tværben tabt. iste Led i den stærke 3dje Finger er forkortet. I Haandroden 
er Centrale forsvundet. Bækkenets bageste Del er forkortet i Forhold til Hoftebenet. Lende- 
hvirvlerne og de bageste Brysthvirvler have faaet store Pre. accessorii, medens de hos Orye- 
teropus kun findes som svage Spor, og de ere komne i Ledforbindelse med den følgende Hvirvels 
Tværtap og Ledtap. Brystbenets Led have faaet udprægede ægte Ledforbindelser indbyrdes 
og med nedre Ender af Ribbensbruskene, og ligeledes have de fleste Ribbensbruske faaet Led- 
forbindelser indbyrdes. — Egenskaberne i Mellemkjæbens Pre. nasalis og i Ryghvirvlernes Led- 
forbindelser er det, der udmærker Dasypodiderne og deres Efterkommere, tilsammen Afdelingen 
Xenarthra, overfor ikke alene Orycteropodiderne, men ogsaa deres Efterkommere Maniderne, 
tilsammen Afdelingen Nomarthra. 
Alle de kjendte Dasypodider ere desuden i flere Henseender højt udviklede i deres 
særegne Retning; de kjendte Former ere kun en Kreds af de højeste af dem, som Familien maa 
have omfattet. Selv de oprindeligste af de kjendte Dasypodider ere særlig tillempede i føl- 
gende: Tungens Indflydelse paa Ganen er stærkere end hos flere af deres Slægtninge; Ganen 
er forlænget bagtil ud over sin oprindelige Plads. Sibenet har udvidet sig mere og har skudt 
sin bageste Grund længere tilbage og ned mellem Øjnene, såa at Foramina optica. ere skilte mere 
fra hinanden. Fordi Snuden bruges som Redskab til at rode i Jorden, lidt i Stil med Brækjern, 
er Næsebenet forlænget fremad, saa at det naar længere frem end Mellemkjæbens Forrand, og 
i Næsebrusken i Næseborets Ydervæg kan der opstaa en ejendommelig Forbening?); Mellem- 
kjæben, der tildels bærer Næsebenet, er ogsaa paavirket, og den gjenvinder noget af den Stør- 
relse og Styrke, som den paa Grund af Fortændernes Vantrivning var ifærd med at miste; men 
E Museo Lundii. 3. I. 99 
