233 
Afdelingen »Eutati«, kjendt efter det meste af Skelet og Skjold, staar ret nær ved »Prozaédyus«. 
Men Tænderne have mistet den simple Valseform; de ere udvidede og have i Tværsnit nærmest 
Pæreform, og de trænges mellem hverandre, saa at de komme til at staa skjævt i Kjæberne; 
de fylde mere i Kjæberne end før, udvide baade Over- og Underkjæben, bringe Overkjæben 
til at sænke sig nedad og skyde derved ogsaa Underkjæbens Krop dybere ned, saa at den kommer 
til at ligge endnu lavere nede end Ledhovedet. Ved Kindbuens forreste Grund har Kindmusklen 
med sit Udspring fremkaldt en ret anselig, skjønt kun lidt fremstaaende nedadrettet Udvæxt; 
med sit Fæste har Kindmusklen bragt Underkjæbens Pre. angularis til at udvide sig. Haanden 
er væsenlig som hos »Prozaédyus« og andre Euphractt; men Kløerne ere noget svagere, mindre 
buede, og 2den Finger har faaet nogen Tilbøjelighed til at faa samme Sværhed som 3dje, skjønt 
den har beholdt klare Minder om sin tidligere Spinkelhed og de langstrakte Led. Foden er 
ligeledes væsenligst som hos Ewphractus, men har faaet lidt mindre skarpe, lidt mere hovformede 
Kløer. Skjoldet minder meget om Euphractus; Ryggens bevægelige Belter ere veludviklede, 
men ikke skarpt skilte fra Skjoldets forreste og bageste Del. 
Nær ved »Proeutatus«, men væsenlig paa et lidt højere Trin, staar den ligeledes uddøde 
sydamerikanske »Eutatus«. Dens mest paafaldende Egenheder ere, at Tænderne have lidt 
anden Form, at Sibenet er betydelig mere opsvulmet og i højere Grad har formet Ansigtet, 
og at ste og Zdet Led i Fingrene ere indbyrdes sammensmeltede. Haandens Grave-Kløer 
have nærmest samme Form som hos »Prozaédyus«. 
Paa et langt højere Trin staar den uddøde sydamerikanske Chlamydotherium, af 
Afdelingen Chlamydotheria, kjendt efter det meste af Skelet og Skjold. Den er sikkert i Hoved- 
sagen kun en videre Udvikling i den Retning, der er indledet af »Proeutatus«. Kindtænderne 
ere udvidede i langt mere paafaldende Grad, forlængede i Kjæbernes Retning, bøjede og foldede 
paalangs, i Tværsnit formede som 8-Tal eller 6-Tal, og trængende langt dybere ind i Kjæberne, 
som de forme endnu mere iøjnefaldende; de to forreste øvre ere skudte frem i Mellemkjæben. 
ggemusklerne ere blevne endnu mægtigere og have givet Kindbuen meget større Sværhed og 
udvidet Underkjæbens Pre. angularis i en saadan Grad, at Underkjæben er kommen til at minde 
om en Hovdyr-Kjæbe. Anselige $%nus marillares og S. frontales ere fremkomne. Haanden er 
tagen mere i Brug som Grave-Redskab, som hos »Eutatus«, men i Enkeltheder anderledes ud- 
formet; ingen af Fingerleddene ere sammensmeltede; Lunatum og Cuneiforme ere øverst skilte ved 
et Mellemrum, som hos Xenurus; i nogle af Fingrene er der fremkommet ejendommelig formede 
Ledforbindelser, mindende fjernt om Dasypus; det mest særegne i Haandens Bygning er dog dens 
svære Knogler, især i dens Inderrand, sikkert som Følge af, at Haanden har faaet større Vægt at 
bære. Endnu mere paafaldende end Haanden er Foden omformet som Følge af at bære en tungere 
Krop; Kloleddene have næsten faaet Hov-Form. Skulder- og Lendeskjold synes at være fastere 
byggede end hos »Proeutatus« og »Eutatus«, skarpere skilte fra Ryggens Belter. Og Hvirvelraden 
har været mere stiv; nogle af de forreste Brysthvirvler ere indbyrdes sammenvoxede. 
E Museo Lundii. 3. II. 30 
