234 
(Dasypodidæ.) 
En anden planteædende Type, Afdelingen Glyptodontini, have Beltedyrene frembragt, 
en Modsætning ikke alene til Chlamydotherwmi, men til alle andre Dasypodider. Det er Ryg- 
skjoldets Bygning og hvad dermed følger, der først og fremmest stiller Glyptodontinerne i Mod- 
sætning til alle andre Beltedyr. Deres Udspring maa de have langt tilbage mellem de oprinde- 
ligste Dasypodider, hos hvem Rygskjoldets Smaaplader vel væsenligst vare ordnede i Tvær- 
rækker og noget forskydelige mod hverandre, men som ikke havde skarpt udprægede, særlig 
stærkt bevægelige Belter i Rygskjoldets Midte, saaledes som det findes hos de allerfleste af Dasy- 
podiderne, der ikke have ophørt at bevæge Ryggen. Glyptodontinerne have ikke haft nogen 
særlig Brug for at bevæge Ryggen; som planteædende, vistnok mest græsædende Dyr have de 
kunnet gaa stille omkring uden stærke Bevægelser, i Fare dækkende sig under Skjoldet, uden 
Forsøg paa at løbe eller at grave sig i Jorden eller at rulle sig sammen. Ryghvirvler og Skjold 
ere stivnede i den Stilling, der har været den sædvanligste; Ryggen er holdt i stærkt buet Stilling, 
for at Skjoldet saa meget som muligt skulde dække den upandsrede Underside; Forkroppen 
med Hovedet er sænket mod Jorden for Græsningens Skyld. Skjoldet bliver mere hvælvet 
end sædvanlig hos Beltedyr; alle dets smaa Benplader føjes fast sammen i takkede Sømme 
og kunne tildels med Alderen helt smelte sammen; og det naar tilsidst en uhyre Tykkelse og 
Tyngde, neppe til Gavn for Dyret, men kun en Følge af, at det ikke har været muligt at standse 
Aflejringen af Kalk i Huden; vel sagtens har Skjolddyrenes Føde været mere kalkholdig end 
de andre Beltedyrs. I Hvirvelraden ere ikke alene Taphvirvelen og flere eller færre af de føl- 
gende Halshvirvler sammenvoxede indbyrdes, som hos andre Dasypodider, men ogsaa bageste 
Halshvirvel (undertiden desuden næstbageste) er sammenvoxet med et Par af de forreste Bryst- 
hvirvler, som det kun en sjelden Gang, hos Chlamydotherwm, er Tilfældet hos andre Dasypo- 
dider, og alle følgende Brysthvirvler ere sammensmeltede indbyrdes og med I1ste Lendehvirvel, 
ligeledes ere alle de følgende Lendehvirvler sammensmeltede indbyrdes og med Bækkenhvirv- 
lerne- (undertiden ere vist alle Ryghvirvler bag de forreste fast forenede); kun paa et Par 
Steder i Hals og Ryg vedligeholdtes altsaa Bevægeligheden. De Hvirvler, der voxe sammen, 
gaa fuldstændig i ét; baade deres Kroppe og deres Buer og Udvæxter mødes og smelte 
sammen, såa åt Hvirvlerne tilsammen danne et fast Rør, kun med Side-Aabninger for 
Nerver og Aarer; Torntappene danne en sammenhængende Kam, Ledtappe eller Pre. mamil- 
lares ligeledes, hvor de findes; Tværtappene ere forsvundne eller såa godt som forsvundne i 
Ryggens bageste Del; Prc. accessorn inddrages ligeledes; Hvirvelkroppene ere indskrænkede i 
den Grad, at de ganske have mistet deres oprindelige Præg og i den største Del af Ryggen til- 
sammen kun danne en næsten papirtynd Væg under Rygmarven. Til Gjengjeld for den tabte 
Bevægelighed i det meste af Hvirvelraden udformes nogle af de faa Led, der ere blevne tilbage, 
påa noget særlig Maade: Ledfladerne paa Ledtappene paa den bageste af de Ryghvirvler, der 
ere sammenvoxede med bageste Halshvirvel, og paa den forreste af de indbyrdes sammen- 
voxede Ryghvirvler faa en egen Form, henholdsvis som Skaal og Halvkugle; Hvirvelkroppene 
