… 243 
men påa ganske anden Maade end Haanden; Iste Taa er vantreven, har mistet Kloleddet, er 
ikke synlig i det ydre og er tæt lagt ind mod 2den Taa; de andre Tæer ere blevne næsten ens, 
med stærke Kløer, indbyrdes tæt sammenlagte, saa at deres fire Kløer i Forening virke som en 
enkelt Klo af noget lignende Styrke som 3dje Fingers Klo; Os falewforme i Fodroden er brugt 
som modsættelig Tommel; det er blevet en lang, stærk, i Spidsen pladeformet udbredt Knogle, 
langt udstaaende til Siden, ført af stærke Muskler, særlig en stærk Bøjemuskel, der gaar fra 
dets Spids ned til Inderranden af 1ste Mellemfodsben. Foden holdes næsten udelukkende stillet 
paa Højkant, og i Hæl-Leddet bevæges den saaledes, at den inderste af Rullebenets Ledruller 
bliver et Midtpunkt, hvorom Drejningen foregaar; Rullebenets indre Ledrulle har derfor næsten 
faaet Kugleform. Ogsaa Rullebenets Ledforbindelse med Navriculare er bleven i høj Grad egen; 
den svagt bølgede Ledflade, som Navieulare viser hos andre Myrmecophagider, er saaledes om- 
formet, at der paa Ledfladens Inderrand er fremkommet en opstaaende afrundet Tap, der passer 
ind i en Fordybning paa Rullebenet, der kan drejes om den. Mere end hos nogen anden Myre- 
sluger er Halen uddannet som Snohale. Endnu en paafaldende Egenhed har Cycloturus i sine 
brede Ribben, maaske ogsaa en Følge af Klatre-Evnens Udvikling, ligesom hos Phulander, en 
Følge af Musklernes Tryk paa Brystkassen. 
De to indbyrdes nærstaaende Slægter Tamandua og Myrmecophaga, af Gruppen Myrme- 
cophagini, have deres Oprindelse fra Myreslugere, der i Klatre-Evne have staaet langt tilbage 
for Cycloturus; de vise begge i Lemmernes Forhold væsenlig de oprindeligste Egenskaber, der 
kjendes i Familien; kun i Skulderbladets Form, i Sammenstødet mellem Skulderbladets For- 
rand og Pre. coracoideus, ere de mindre oprindelige. Men som Termit-Ædere ere de Familiens 
øverste. Ansigtet er paafaldende langt og tudformet; Ganen er forbenet i næsten hele sin Ud- 
strækning; Underkjæbens Prec. coronoideus er såa godt som forsvunden. Næsehulen er bagtil 
opsvulmet, Pandebenets Øjehule-Rand derfor afrundet og Afstanden mellem Øjehulerne for- 
størret. Desuden afvige de fra de oprindelige Tilstande i følgende: Trommehulen har faaet 
en blæreformet Udvidelse frem i Vingebenet. Sædebenet er fast sammenvoxet med de nær- 
meste Halehvirvler. 
Tamandua staar væsenligst lidt lavere end Myrmecophaga. Dens Ansigt er ikke nær 
saa langstrakt som hos Myrmecophaga; og den har beholdt sin Klatre-Evne og har Snohale, 
medens Myrmecophaga har vænnet sig til kun at færdes paa Jorden og har ophørt at bruge Halen 
som Snohale, hvorimod Halen har faaet en Egenhed i sin uhyre Haarvæxt. At 3dje Finger 
hos Myrmecophaga har mindre Overmagt over de andre Fingre end hos Tamandua, er maaske 
et Tegn paa større Oprindelighed i denne Henseende, men kunde maaske være en Følge af, 
at Haanden ikke mere bruges til Klatring. Sikkert oprindelig overfor Tamandua er Myrme- 
cophaga i at mangle Luftrum i Ganebenet; hos Tamandua er der fra Næsegangen udgaaet en 
Luftsæk, der udposer Ganebenets lodrette Del i Form af en anselig Blære. 
31% 
