246 
(Bradypodidæ.) 
fordi øvre og nedre Tænder staa lidt spredt og ikke lige under hverandre, men de nedre lidt 
længere tilbage end deres Modstandere i Overkjæben, saaledes at kun omtrent den forreste Halvdel 
af nedre Kindtands Slidflade virker mod den bageste Halvdel af den modstaaende øvre Tand, 
bliver hver af Kronerne stærkest slidt tværs over Midten af Slidfladen, paavirket af den særlig 
stærke opstaaende Kant påa For- eller Bagranden af Modstanderens Slidflade; hver Krone 
faar derved Udseende af at have to Tværkamme paa Slidfladen, en langs Forranden og en langs 
Bagranden. Familiens Egenheder i Tyggemusklernes Virkninger paa Hovedskallen ere allerede 
fuldt tilstede; saaledes har ogsaa Pre. pterygoideus faaet sin ejendommelige udbredte Bladform; 
men den er ikke luftfyldt, som den kan være det hos nogle af de mest afvigende af Familiens 
Medlemmer. Trommebenet har nærmest Ringform. I Haandens Bygning afviger Hapalops 
fra de oprindeligste Myrmecophagider i følgende: Forskjellen mellem de to ydre »lange« Fingre 
(med lange Mellemhaandsben) og de tre indre »korte« er meget mere paafaldende, idet ikke 
alene 3dje Finger har faaet uhyre Klo og ellers stærkt sammentrængte Led og svært og kort 
Mellemhaandsben, men ogsaa lste og 2den Finger have faaet næsten det samme, skjønt de i 
det hele ere svagere end 3dje; ligesom Myrmecophaga har Hapalops under Gang paa Jorden 
væsenlig støttet paa Haandens Yderrand, og de to yderste Fingre ere derfor blevne sværere, 
fordi de have haft større Vægt at bære; derimod ser det ud til, at dte Finger hos Hapalops endnu 
har haft sin Klo og deri har været mere oprindelig end de kjendte Myrmecophagider. At Hapal- 
ops som Planteæder har haft en tungere Krop end Myrmecophaqga, giver sig ogsaa Udtryk i 
Haandens sværere Bygning i det hele og i Sværheden af baade Under- og Overarm. Foden 
hos Hapalops viser ogsaa en skarp Forskjel mellem de to ydre og de tre indre Tæer, som de til- 
svarende Fingre; de tre indre Tæer have faaet næsten lige saa stærke Kløer som de tre indre 
Fingre; yderligere Tegn paa stærk Uddannelse til Klatring er det sikkert, at baade øvre Ende 
af dte Mellemfodsben og Spidsen af Hælbenet ere pladeformet udbredte, vist ved Pres mod 
Grene; og Tegn paa, at Foden under Gang paa Jorden, stillet paa Højkant, har haft en svær 
Vægt at bære, er det vist, dels at der baade paa bageste ydre Spids af dte Mellemfodsben og 
paa den frie ydre-bageste Rand af Hælbenet er fremkommet Begyndelse til en Trædeflade, 
dels at Fodrodens Navriculare, Cuneiformia og Cuboideum ere ret stærkt fladtrykte; Cuboideum 
har udvidet sig indad og faaet anselig Ledforbindelse med Rullebenet, medens Forbindelsen 
hos Myreslugerne enten kun er lille eller slet ikke findes.”?) Baglemmets Sværhed er ogsaa 
ellers nok saa paafaldende som Forlemmets. Halen er kraftig, men har vist kun været brugt 
som Støtte, ligesom hos andre oprindelige Gumlere, neppe som Snohale. De ejendommelige 
Ledforbindelser, der hos Myreslugere findes mellem de bageste Ryghvirvlers Pre. accessori og 
deres Omgivelser, findes ogsaa hos Hapalops, men i noget indskrænket Form, vist vanslægtede. 
Meget nær til Hapalops, neppe nok forskjellige som Slægter, slutter sig en Række lige- 
ledes uddøde sydamerikanske Former, som Hyperleptus, Eucholoeop , Megalonychotherium, 
»Analcimorphus«, Planops, Prepotherium. Ogsaa Schismotherium og Pelecyodon, der neppe 
