som Følge af deres Tjeneste som Støtte i Haandens Yderrand; Cuneiforme har øverst mistet 
Forbindelsen med Lunatum, som hos Megatherium; Hamatum har erobret Plads paa Lunatum. 
Årmens og da ganske særlig Underarmens Knogler ere blevne mere svære, Underarmen er noget 
forkortet. Det ser ud, som om ikke alene Haandens Yderrand, men ogsaa Yderranden af Under- 
armen mangen Gang har tjent som Støtte, som Underlag, hvorpaa Dyret har hvilet: den frie 
Yderrand af baade Olecranon og selve Kroppen af Albuebenet er udbredt og ujevn, som om 
den havde været indesluttet i en Slags Trædepude. I Foden er 3dje Taa bleven ganske over- 
mægtig, med uhyre Klo, skjønt ikke saa stor som hos Megatherium, ellers væsenlig bygget som 
hos Hapalops; ste Taa er helt forsvunden; 2den Taa er vel fuldstændig tilstede, men er bleven 
ganske spinkel; 4de og dte Taa have begge mistet deres Kløer, og deres andre Led ere blevne 
smaa, knoldformede Vantrivninger, der have været indesluttede i Trædepude; deres Mellem- 
fodsben ere i endnu højere Grad end de tilsvarende Knogler i Haanden blevne svære, dte især 
med anselig Trædeflade langs Yderranden, ikke bladformet udbredt, foroven presset mere fast 
ind mod baade 4de Mellemfodsben og Cubhordeum, hvis Yderflade det helt overvoxer; Cuhoideum 
er voxet betydelig i Størrelse og Sværhed som Støtte for de to yderste svære Mellemfodsben; 
Hælbenet har ligesom dte Mellemfodsben mistet sin bladformede Udvidelse og har faaet Form 
som en tyk Klump med stor Trædeflade paa Yderranden; Rullebenet har faaet en noget lig- 
nende Form som hos Megathertum, skjønt i Enkeltheder afvigende. Underbenet er blevet paa- 
faldende kort og svært; dets Knogler ere dog ikke sammensmeltede. Ogsaa Laarbenet har 
faaet en paafaldende Sværhed, men naar dog ikke den Brede, som det har hos Megatherium; 
især er det smallere i sin nedre Del. Bækkenet er blevet uhyre, nok såa svært og rummeligt 
som hos Megatherium, Hoftebenet sammensmeltet ikke alene med de egenlige Bækkenhvirvler, 
men ogsaa med flere af de bageste Ryghvirvler, Sædebenet ligeledes med en længere Række 
af de forreste Halehvirvler. Stærke Rygmuskler have fremkaldt højere Torntappe og i det 
hele større Sværhed i Ryghvirvlerne. I det mindste nogle af Slægtens Arter havde faaet smaa 
Benknuder i Huden. 
Den uddøde sydamerikanske Grypotherium, der kjendes efter hele Hovedskallen og 
de vigtigste Dele af det øvrige Skelet, er en nær Slægtning af Mylodon. Dens vigtigste Afvigelse 
fra Mylodon er, at den har faaet den forreste Del af Næsehulen stærkere udvidet og forlænget 
fremad, vistnok med fremstaaende, bevægelige, tudformede Næsebor; Hovedskallens Næse- 
Aabning er udvidet tilbage, Overkjæbebenets Næsehule-Rand trængt bagud; som Bærer af den 
store Næsebrusk er Mellemkjæbebenet forlænget fremefter, forstærket og sammenvoxet med 
Overkjæbebenet; og som Støtte i Næsebruskens forreste Rand er der fremkommet en meget 
ejendommelig Benbro, der strækker sig fra forreste Spids af Mellemkjæbebenet i en Bue op til 
Næsebenenes forreste Spids, vistnok dannet enten af en Forbening i selve Næsebrusken eller 
af en Forbening i Næsebruskens Hinde, Perichondrium; det er maaske kun en ualmindelig Ud- 
dannelse af det lille »Øs prænasale«, der findes hos Nutidens Dovendyr og ogsaa har været at 
324 
