269 
maaske var det D. octocinctus L., mente han. I sin Afhandling fra 1840, p. 9, oplyser Lund selv, at hans D. 
uroceras var grundet paa en D. octocinctus (3: D. novemcinctus) med tilfældig vanskabt Halespids, sikkert for- 
voldt af Sandlopper. Halen af Typen foreligger endnu; den oprindelige Halespids mangler, men Saaret er 
lægt; Hornklædningen paa Undersiden af den afstumpede Spids er voxet frem som en høj sammentrykt Kam, 
og de underliggende Benplader ere ikke lidt vanskabte. 
Dasypus octocinctus L. er Dasypus novemcinctus L. I sin »3dje Afhandling«, fra 1840, optog Lund 
Navnet D. octocinctus L. for Brasilianernes Tatu verdadeiro, som han før havde kaldt med andre Navne, og 
i flere af sine følgende Afhandlinger holdt han fast ved dette. Bestemmelsen er rigtig; men Navnet octocinetus 
maa vige for det velkjendte novemeinctus. 
Dasypus geometricus Lund er D. novemcinctus L. Den er nævnet, som nulevende Art, i Conspectus 
Dasypodum, 1844, men uden nærmere Oplysning; i sit Haandskrift giver Lund en Beskrivelse af den, men 
paapeger ikke Forskjellen fra andre Arter. Den er opstillet efter en Hun fanget ved Lagoa Santa i 1837. Ryg- 
skjoldet af Typen, et yngre Dyr, foreligger endnu. Nogen Forskjel fra D. novemcinctus har det været umuligt 
at finde. 
Dasypus punctatulus Lund er Dasypus novemcinctus L. Den er kun lige nævnet af Lund som nu- 
levende ved Lagoa Santa, i Conspectus Dasypodum, 1844; i sit Haandskrift har Lund derimod givet en ud- 
førlig Beskrivelse; men han fremhæver ikke nogen klar Forskjel fra D. novemcinctus. I Museet findes et ud- 
stoppet Skind og et Rygskjold, begge bestemte af Lund selv som D. punctatulus, begge af ganske unge Dyr. 
De stemme nøje med I). novemcinctus. 
Dasypus punctatus Lund maa beholde sit Navn. Den er opstillet, som jordfunden Art, i Lund's 
»3dje Afhandling«, fra 1840, p. 11. Der er kun sagt et Par Ord om den; men paa Tavle XIII, fig. 5, og Tavle 
XIV, fig. 6, 10, 11, har Lund afbildet et Stykke af dens Laarben og et Par Smaaplader af Skjoldet. Talrige 
Levninger i hans Samling godtgjøre, at det er en vel udpræget Art. 
Dasypus suleatus Lund maa beholde sit Navn. Den er opstillet, som jordfunden, i Lund's »4de 
Afhandling«, fra 1842, p. 6. Der er næsten ikke sagt noget om den, og hvad der siges, er tildels urigtigt: den 
mangler ikke Huller i Skjoldets Plader. At det er en god Art, godtgjøres af de ikke faa Levninger, der findes 
i Samlingen. Den synes ikke at være beskreven af nogen anden end Lund. — Nogle Plader af Rygskjoldet 
havde Lund foreløbig henført til sim Hoplophorus sellot. 
Hoplophorus sellor Lund er dels Glyptodon clavipes Ow., dels Dasypus suleatus Lund. Arten er opstillet 
i Lund's »3dje Afhandling«, 1840, p. 12. Grundlaget var de Glyptodon-Levninger, som Sellow havde fundet 
i Uruguay og indsendt til Museet i Berlin, og som vare beskrevne af Weiss i et Afsnit af hans Afhandling: 
Uber das sidliche Ende des Gebirgszuges von Brasilien in der Provinz S. Pedro do Sul und der Banda oriental 
oder dem Staate von Monte Video, nach den Sammlungen des Herrn Fr. Sellow, i Abhandl. Akad. Wissensch. 
Berlin, for 1827, 1830, phys. Kl., p. 217—293, pl. I—V (med Billeder af Pandser-Stykker), og af D”Alton 
i Afhandlingen: Uber die von dem verstorbenen Herrn Sellow aus der Banda oriental mitgebrachten fossilen 
Panzerfragmente und die dazu gehørigen Knochen-Uberreste, i Abhandl. Akad. Wissensch. Berlin, for 1833, 
1835, phys. Kl., p. 369—424, pl. I—IV (med Billeder af Lemmeknogler), men hidtil ikke havde faaet Navn 
(Weiss havde henført dem til Megatherwum, D” Alton havde set, at de tilhørte en Slags Beltedyr). Nogle 
jordfundne Smaaplader af et Rygskjold fra Hulerne ved Lagoa Santå henførte Lund »indtil videre« til samme 
Art; tre af dem afbildede han paa sin Tavle XIV, fig. 2—4. Navnet gjentøges i Lund's senere Fortegnelser 
over Pattedyrene fra Lagoa-Santa-Egnen. Men i hans Conspectus Dasypodum, fra 1844, er Arten udeladt 
af Fortegnelsen over Arterne fra Brasilien. Hvad Grunden var, sagde Lund ikke, hverken i sine senere trykte 
Afhandlinger eller i sit Haandskrift; men Reinhardt (Vidensk. Medd. for 1875, p. 172—173) oplyser, at Lund 
fra Museet i Rio de Janeiro efter Ønske havde modtaget nogle Smaastykker af netop det Skjold, som Sellow 
havde fundet ved Arapey Chico i Uruguay, og som ikke vare komne til Berlin, men vare havnede i Rio de 
Janeiro (se Weiss, 1. c., p. 278), og Lund havde derved kunnet overbevise sig om, at de paagjeldende Smaa- 
plader fra Lagoa Santa vare af en anden Art end Skjoldet fra Uruguay. 
Naar Reinhardt (l. c. p. 173) siger, at Smaapladerne af »Hoplophorus sellowx (eller sellowi, som 
Reinhardt rigtigere kalder den) fra Lagoa Santa ikke nævnes i Lund's haandskrevne Optegnelser, er det 
