270 
(Anm. 2.) 
ikke rigtigt; de ikke alene nævnes, men ere udførlig beskrevne, kun ikke under Navnet Hoplophorus sellot, 
men under Overskriften »Slægt imellem Dasypus og Hoplophorus«, og det oplyses, at de for største Delen ere 
fundne i Lapa do Bahu. Det lykkedes heller ikke Reinhardt i Lund's Samling at finde Grundlaget for »Hoplo- 
phorus sellox fra Lagoa Santa, og da navnlig ikke de Smaaplader, som Lund havde afbildet, og Reinhardt 
turde derfor ikke udtale nogen Mening om dem. Baade de afbildede Plader og nogle andre lignende ere nu 
komne for Dagen; Reinhardt har søgt dem mellem Levninger af Hoplophorus; men Lund havde lagt dem, 
sammen med nogle Skjold-Stykker af Dasypus sulcatus fra Lapa da Escrivania Nr. 5 og Lapa dos Tatus, i 
en Pakke, der bar Udskrift: »Skjolde af Dasypus sulcatus«. Lund har derved ret tydelig udtrykt sin ende- 
lige Mening om dem, og hans Mening er sikkert rigtig. De ere af Skulder- eller Lendeskjoldet. Noget ejen- 
dommeligt er der ved dem eller dog ved de fleste af dem, og da først og fremmest dette, at Midtfeltet ikke som 
ellers paa Smaaplader fra Skulder- eller Lendeskjold hos Dasypus suleatus naar ud til Pladens Bagrand, mere 
eller mindre udpræget, men ligger mere i Midten, ogsaa bagtil omsluttet fuldstændig af Randfelter. Men Over- 
gangsformer til det sædvanlige findes iblandt dem, og Ligheden i andre Henseender er saa stor, at der neppe 
er Mulighed for, at »Hoplophorus sellow fra Lagoa Santa skulde være andet end Dasypus sulcatus. At nogle 
af Pladerne ere paafaldende tykke, skriver sig sikkert fra, at de have haft deres Plads ved Bækkenets Til- 
heftning til Skjoldet. 
De Stykker af den egenligste Hoplophorus sellor, som Lund havde faaet fra Uruguay gjennem Museet 
i Rio de Janeiro, findes ogsaa i vort Museum. De ere af Glyptodon clavipes. 
H. Gervais & Ameghino (Mammiféres fossiles de ”Amérique du Sud, 1880, p. 203—205) med- 
dele, at de gjennem Reinhardt fra Museet i Kjøbenhavn havde laant nogle Smaaplader af Skjoldet af Lund”s 
Hoplophorus sellovi og havde fundet, at de meget mindede om Glyptodon clavrpes. Maaske er det Stykkerne 
fra Uruguay, der have været udlaante. 
Chlamydotherium humboldti Lund kaldes i nærværende Afhandling Chlamydotherium majus Lund. 
Den er opstillet, forholdsvis udførlig omtalt, i Lund's Afhandling fra 1839, p. 8—9, og flere Levninger af den 
ere afbildede, dels paa de medfølgende Tavler, I, II, XII og XIII, dels paa Tavler, der fulgte med senere Af- 
handlinger, XIV, XV, fra 1840, XXXIV og XXXV, fra 1842. For at undgaa et barbarisk Hyldningsnavn 
er i nærværende Afhandling fastholdt et Navn, som Lund senere har givet Arten. 
Chlamydothervum giganteum Lund maa udgaa som grundet paa en Fejltagelse. Navnet fremkom 
i Lund's Afhandling fra 1839, p. 9; i samme Afhandling p. 73 kaldes Dyret Chk. gigas, og dette Navn fast- 
holdes i de nærmest følgende Afhandlinger, i Fortegnelserne over Dyrene fra Lagoa Santa. Om Årten siges 
kun, at den vist var af Næshorn-Størrelse.. Hvad Grundlaget for den var, er ikke sagt; men paa Tavle II, 
fig. 4, 5, afbildes en af dens Tænder. I »4de Afhandling«, 1842, p. 6, oplyser Lund, at han under Navnet Ch. 
gigas havde sammenblandet Levninger af to forskjellige Dyr, det ene en Chlamydotherium, som han nu kalder 
Ch. majus, det andet et Kæmpedovendyr, Oenothervum gigas, hvem den afbildede Tand tilhørte. 
Lydekker, der øjensynlig ikke har lagt Mærke til Lund's Redegjørelse, opfører baade Chlamy- 
dotherium giganteum og Ch. humboldtii som fundne i Samlingerne i British Museum fra Knogle-Hulerne ved 
Lagoa Santa (Catal. Foss. Mamm. Brit. Mus., part V, 1887, p. 136—137). Efter de opgivne Maal af forskjel- 
lige Levninger er der ingen Tvivl om, at hans Ch. giganteum er enstydig med Ch. humboldtvi. 
Chlamydotherium majus Lund er et Navn, der kan beholdes; det er enstydigt med det ældre, men 
mindre vellykkede Ch. humboldtn. Det er givet i Lund's »4de Afhandling«, 1842, p. 6, for det ene af de to 
Dyr, der havde været sammenblandede under Navnet Ch. gigas, og det er endnu fastholdt i Conspectus Dasy- 
podum, 1844. Lund har i 1842 ikke sagt andet om Arten end, at den skulde være en Tredjedel større end 
Ch. humboldtir, i 1844 siges derimod »parum majus«. I dte Afhandling, 1843, p. 77, nævner Lund den som 
funden i Lapa da Lagoa do Sumidouro og i Lapa Vermelha, begge Steder sammen med Ch. humboldtu. Ellers 
oplyser Lund ikke noget om den i sine Afhandlinger. Men i sit Haandskrift har Lund udstreget Navnet 
og henført Arten til Ch. humboldtu. Den var opstillet efter nogle Smaaplader af Skjoldet fra de to nævnte 
Huler; men Lund var senere kommen til den Overbevisning, at de kun vare af aldrende Ch. humboldtu, og 
heri har han Ret. De paagjeldende Smaaplader findes endnu; de ere ikke i nogen Maade paafaldende. 
Hoplophorus euphraectus Lund maa beholde sit Navn. Den er opstillet som ny Slægt og Arti Lund's 
